Справа № 344/9293/22 
Провадження № 22-ц/4808/402/23 
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                        Пнівчук О.В.,
               суддів:                        Бойчука І.В., Томин О.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 01 лютого 2023 року, в складі судді Домбровської Г.В. у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними батьком, який проживає окремо від них,
в с т а н о в и в :
У серпні 2022 року ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними батьком, який проживає окремо від них.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01 лютого 2023 року цивільну справу № 344/9293/22 за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними батьком, який проживає окремо від них, передано на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва (03057, м. Київ. вул. Дегтярівська, 31-А)
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 , представник   ОСОБА_2  подала апеляційну скаргу. Вважає, що ухвала суду винесена з порушенням чинного законодавства.
Зазначає, що відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції порушив вимоги цивільного процесуального права щодо звернення до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
Згідно відповіді на запит суду щодо реєстрації місця проживання від ВОМІРМП УДМС в Івано-Франківській області зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим не значиться.
Таким чином, судом не здобуто інформації щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за будь-якою адресою у м. Івано-Франківську.
У судових засіданнях представник ОСОБА_4 зазначав про те, що відповідач в Україні не проживає. На даний час місце його перебування Сполучені Штати Америки. Тому представником було заявлено клопотання про передачу позовної заяви Верховному Суду для визначення підсудності.
Визначаючи підсудність та передаючи справу на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва суд першої інстанції вважав, що саме до територіальної юрисдикції даного суду належить зазначена у позовній заяві адреса позивачки ОСОБА_3 та що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувають цивільні справи за участі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Проте, цивільним процесуальним кодексом не передбачено, що підсудність справи, предметом якої є визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними батьком, який проживає окремо від них, визначається за місцем проживання позивача. Також, враховуючи предмет спору та відсутність підстав для альтернативної підсудності, цивільним процесуальним законодавством не передбачено, що суд може передати справу за підсудністю до того суду, до територіальної юрисдикції якого належить адреса позивача чи у провадженні якого є справи за участю тих же позивача та відповідача.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції без врахування передбачених цивільним процесуальним законодавством правил визначення підсудності передав справу №344/9293/22 на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва.
На думку представника апелянта, справа №344/9293/22 повинна бути передана до Верховного Суду для визначення підсудності.
Крім того, сама позивач ОСОБА_3 ні відповідач ОСОБА_6 на день подання позову та відкриття провадження в справі не проживають на території України.
Таким чином, з метою уникнення порушення правил про підсудність та скасування в майбутньому рішення по даній справі з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю просить апеляційний суд передати дану справу до Верховного Суду з метою визначення підсудності.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_5 заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що з урахуванням обставин по справі суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, з огляду на те, що останнім місцем проживання відповідача є квартира за адресою АДРЕСА_1 , де він проживав разом з позивачкою, яка там зареєстрована.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду щодо передачі справи на розгляд іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 02 серпня 2022 року представник ОСОБА_3 – адвокат Вареник А.М. подав до Івано-Франківського міського суду позовну заяву до ОСОБА_4 , третя особа: Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація Служба у справах дітей та сім`ї про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними батьком, який проживає окремо від них.
На обґрунтування підсудності позову Івано-Франківському міському суду позивачка посилалась на те, що останньою відомою адресою проживання відповідача є АДРЕСА_2 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 25 серпня 2022 року відкрито провадження у даній справі та в цей же день надіслано ВОМІРМП УДМС в Івано-Франківській області запит щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно відповіді на запит суду ВОМІРМП УДМС в Івано-Франківській області від 06.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованим не значиться (а.с.59).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.11.2022 року витребувано в Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , або за іншою адресою у місті Івано-Франківську.
Згідно відповіді Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області від 07.12.2022 року за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання по Івано-Франківській області не значиться.
Отже, судом не здобуто інформації щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за будь-якою адресою у м. Івано-Франківську.
Суд першої інстанції правильно зазначив про те, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Позов про визначення способу участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними батьком, який проживає окремо від них, відповідно до положень ст. 28,30 ЦПК України не належить до правил альтернативної чи виключної підсудності .
З огляду на те, що інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_4 за будь-якою адресою у м. Івано-Франківську не підтверджена, то суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана справа не підсудна Івано-Франківському міському суду.
Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність передачі даної справи на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва, оскільки до територіальної юрисдикції даного суду належить зазначена у позовній заяві адреса позивачки. Крім того, також встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебувають цивільні справи за участі сторін про розірвання шлюбу; про визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів на утримання дітей.
Зібраними матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 11.03.2022 року з малолітнім сином ОСОБА_7 проживали однією сім`єю в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , у якій зареєстрована ОСОБА_3 .
Із поданого відзиву на апеляційну скаргу та долучених до нього доказів встановлено, що ОСОБА_3 , будучи вагітною та разом із дитиною сином ОСОБА_8 обслуговувалась у медичних закладах м. Києва та мала намір народжувати дитину в Україні; відповідач ОСОБА_9 13.02.2022 року прийняв здане в оренду майно в квартирі по АДРЕСА_3 та здійснив оплату в розмірі 3300 доларів США.
Однак, згідно пояснень позивачки у зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації  проти України, через  загрозою життю та здоров`ю, 11.03.2022 року вони з відповідачем   виїхали за межі України. Перебуваючи у Італії позивачка народила другого сина, короткий час перебувала в США, на певний час виїхала до Австрії та на даний час тимчасово перебуває у Великій Британії.
Таким чином, перебування позивачки за межами України є тимчасовим, натомість постійним місцем проживання позивачки є АДРЕСА_1 .
Останнім місцем проживання відповідача ОСОБА_10 була також зазначена квартира.
Та, обставина, що ОСОБА_4 має громадянство США, не спростовує обставин щодо його проживання в Україні.
З огляду на зазначене, відсутні підстави для висновку, про те, що обидві сторони проживають за межами України, а відтак підсудність справи має визначатися відповідно до ст.. 29 ЦПК України, суддею Верховного Суду. 
       Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду.
       За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, та не містять підстав для скасування ухвали суду.
З огляду на викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_11 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
       Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 01 лютого 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                          О.В. Пнівчук
Судді:                                                                І.В. Бойчук
О.О. Томин