ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/4936/21  Номер провадження 22-ц/814/804/23	Головуючий у 1-й інстанції Лук`яненко С.А.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Хіль Л.М.,
судді Пилипчук Л.І., Лобова О.А.,
розглянувши у відритому судовому засідання в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2021 року
по справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,
В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за договором позики у розмірі 399861,11 грн.
В обрунтування позовних вимог вказував, що 17.03.2020 року ОСОБА_2 під розписку взяла у нього в борг 12000 доларів США які зобов`язувалась повернути до 01.06.2020 року.
Зазначав, що у строк визначений розпискою відповідач кошти не повернула у зв`язку з чим утворилась заборгованість яка підлягає стягненню. 
Також підлягають стягненню 3% річних та інфляційні втрати.
16 липня 2021 року представник позивача звернулася з заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти дії, направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.06..2021 року відповідач по справі є єдиним власником квартири по АДРЕСА_1 . Враховуючи, що на звернення позивача щодо повернення коштів відповідач не реагує, що сума заборгованості досить велика, з огляду на невиконання свого зобов`язання, існує ризик того, що ОСОБА_2 може продати чи подарувати належну їй квартиру, що вподальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та ускладнити поновлення порушеного права позивача.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 липня 2021 року заяву представника позивача ОСОБА_3 – адвоката Какосян Т.М. - про забезпечення позову по цивільній справі за позвом  ОСОБА_3  до ОСОБА_2  про стягнення суми за договором позики – задоволено.
Заборонено  ОСОБА_2 вчиняти дії, направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1 .
Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив  ОСОБА_1  - представник ОСОБА_2  просив ухвалу місцевого суду скасувати з підстав порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позивачем не доведено належними доказами наявність підстав для задоволення заяви.
Вказує, що даний вид забезпечення позову не стосується предмету спору.
Від ОСОБА_4 яка діє в інтересах ОСОБА_3 надійшов відзив в якому вона просила апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - представника ОСОБА_2  залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.
Учасники судового процесу були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток на їх електронні адреси.
Вказне узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 761/14537/15-ц
Від адвоката Кокосян Т.М. яка діє в інтересах ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність.
Відповідно до статті  372 ЦПК  України  суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про розгляд апеляційної скарги без участі сторін.
Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:  неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;  недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;  невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту та забороною вчиняти певні дії.
Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та, що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від у справі № 20/3560/18 (провадження № 61-5051св19
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти за договором позики у розмірі 399861,11 грн.
При цьому, звертаючись із заявою про забезпечення позову представник позивача просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1 .
Проте, предметом позову є стягнення збитків за договором позики, а не квартира АДРЕСА_1 , відтак такі заходи забезпечення не пов`язані з предметом даного позову та є неспівмірними із заявленими позивачкою вимогами.
Оскільки заходи забезпечення позову, які просить вжити представник позивач не пов`язані з предметом позову та не є співмірними із заявленими вимогами, враховуючи, що вжиття таких заходів може призвести до порушення права власника на користування майном, крім того самі по собі припущення щодо можливого ухилення відповідача від виконання судового рішення без надання відповідного обґрунтування та доказів на підтвердження цього не можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову, місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки справу не розглянуто по суті.
Керуючись статтями 259, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Харківського  районного суду Харківської області від 16 липня 2021 року скасувати.
В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 – адвоката Какосян Тамари Михайлівни - про забезпечення позову по цивільній справі за позвом  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми за договором позики відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді                                                                            Л.І. Пилипчук

О.А. Лобов