ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/440/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/3805/21 Категорія: 310020000 	Довготько Т.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30 березня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Гончар Н.І., Нерушак Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 30 січня 2023 року (повний текст судового рішення виготовлено 02 лютого 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, –

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_2  звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в обґрунтування якого зазначено, що сторони перебували в шлюбі протягом часу з 28.09.2019 до 10.06.2021. Сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає разом із позивачкою.
Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, а позивачка не має змоги працювати, так як доглядає дитину. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, немає, тому вимушена звернутися до суду. Відповідач іншим особам аліменти не виплачує, є працевлаштованим, працює вчителем в Косенівському ліцеї Дмитрушківської міської ради Уманського району Черкаської області на постійному місці роботи та в Гереженівському НВК Уманської районної ради Черкаської області за сумісництвом, а тому може виплачувати аліменти на її утримання
На підставі таких доводів просила суд стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на  свою користь аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною трьох років, але не менше прожиткового мінімуму. Рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць просила допустити до негайного виконання.
Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 30 січня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2021 і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.
В апеляційній скарзі відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції.
Доводи апелянта зводяться до того, що Христинівський районний суд Черкаської області не є органом судової гілки влади, адже не утворений відповідно до положень ст. 125 Конституції України. Христинівський районний суд Черкаської області перебуває в стані припинення. Далі апелянт наводить міркування про те, що законопроект «Про статус національної валюти, а також статус іноземних валют на території України» до Верховної Ради України не вносився, а відповідно такий закон не приймався. Тобто, наразі на території України в обігу перебуває так звана «національна валюта», статус якої не встановлений окремим законом.
На підставі викладеного, за відсутності утвореного в конституційний спосіб органу судової гілки влади, уповноважених судити «Іменем України» кваліфікованих професійних суддів та нормативно-правового акта з профільною підсудністю у апелянта немає можливості скористатися своїм правом на справедливий і публічний розгляд справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.
Просить скасувати в повному обсязі Рішення у справі №705/3805/21 від 30 січня 2023 року Христинівського районного суду Черкаської області як постановлену незаконним складом суду та за відсутності нормативно-правового акту з профільною підсудністю.
Матеріали справи просить направити до суду першої інстанції, встановленого резолютивною частиною Акту проголошення незалежності України.
В доповненнях до апеляційної скарги, поданих в строк, передбачений законом для апеляційного оскарження судового рішення, скаржник зазначає, що дитина проживає з дідусем та бабусею, що підтвердила позивачка. Відповідач з листопада 2021 року не працює, тому не має можливості сплачувати аліменти.
Неврахування доказів та обставин, які визнаються учасниками справи суддею Довготько Т.М. свідчить про її жіночу упередженість й непрофесійність і є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині «справедливий розгляд справи». Також відсутні підстави, визначені ст. 84 СК України для стягнення аліментів.
Шлюб між сторонами тривав всього 1,5 роки, тому у відповідача відсутній обов`язок утримувати колишню дружину.
На підставі таких доводів просить рішення скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Судовий збір просить не стягувати з відповідача. 
20 березня 2023 року надійшов відзив на апеляційну скаргу без долучених доказів направлення відзиву іншим учасникам справи, тому апеляційний суд не бере до уваги вказаний відзив позивачки.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду відповідає вказаним вимогам закону.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2019 до 10.06.2021, який розірвано заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2021.
У шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає разом із позивачкою.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 03.08.2021, дитина ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою дитина проживає разом із матір`ю – позивачкою.
Відповідно до довідки УПСЗН Уманської міської ради від 27.06.2021, позивач ОСОБА_2 за період з січня 2021 року по червень 2021 року отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини у розмірі 860грн. на місяць.
Відповідно до довідки КНП «Уманський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 29.07.2021р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з народження знаходиться на обліку в КНП «Уманський міський центр первинної медико-санітарної допомоги».
На підставі наказу Косенівського ліцею Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області від 05.11.2021 №29/01-30 ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення від КОВІД-19 без збереження заробітної плати (а.с. 60 т. 1).
Предметом цього позову є вимоги про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини до досягнення дитиною, яка після розірвання шлюбу проживає з матір`ю, трирічного віку.
Згідно до частини другої статті 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, а також незалежно від розірвання шлюбу.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі №591/7365/20 (провадження № 61-16927св21).
З огляду на викладене, посилання в апеляційній скарзі не нетривалі подружні стосунки, а також на те, що позивачка вже є колишньою дружиною, як на підставу для відмови у стягненні аліментів на дружину, колегія суддів відхиляє, оскільки факт розірвання шлюбу та тривалість перебування сторін у шлюбі не мають значення при вирішенні питання про стягнення аліментів на дружину, яка проживає разом із дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Посилання на те, що дитина проживає з бабусею та дідусем не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 03.08.2021 дитина та позивачка проживають за однією адресою.
Доводи апелянта про те, що Христинівський міськрайонний суд Черкаської області не органом судової влади, посилання на те, що у судді першої інстанції не було повноважень для вирішення цієї справи, не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.
Більше того, колегія суддів попереджає, що такі аргументи мають прояв зловживання процесуальними правами та прояв неповаги до суду, що може мати наслідком застосування заходів процесуального примусу до учасника справи.
Доводи щодо національної валюти України не входять до предмета доказування та не стосуються суті спору.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення аліментів на утримання позивачки в розмірі 1/8 частини від доходів відповідача, оскільки матеріалами справи підтверджено й відповідачем не спростовано факт того, що їхня із позивачкою спільна дитина проживає разом із їх матір`ю – позивачкою у справі. А тому, враховуючи приписи законодавства, зокрема, положення статті 84 СК України, позивачка має право на утримання від відповідача до досягнення їх дитини трирічного віку.
Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 375 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга не містить достатніх аргументів на спростування його висновків. 
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 30 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді