П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/2163/22-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк Олег Васильович   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
29 листопада 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Ватаманюка Р.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В., 
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Вакарчука В.І,,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради про визнання протиправними дій  та зобов`язання вчинити певні дії,-, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду  з позовом до Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради, в якому, з урахуванням ухвали про повернення адміністративного позову в частині позовних вимог, просила:
- визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї за період з 15.12.2021 року по 30.04.2022 року;
- визнати наявною заборгованість Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради з 15.12.2021 року по 30.04.2022 рік та стягнути з Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради на користь   ОСОБА_1 належні їй суми соціальної допомоги.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись із прийнятим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.  Зокрема, зазначає про те, що відповідно до ст.ст. 14,164,165 Податкового кодексу України, ст. 189 Цивільного кодексу України та Закону України " Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"  мінімальна пенсія за віком не є доходом.  Відтак, за відсутності доходу позивачка має право на отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 100% прожиткового мінімуму.
08.11.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги  та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
14.11.2022 та 22.11.2022 до суду надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1 , в яких  вона заперечила проти наведених у відзиві на апеляційну скаргу обставин, та підтримала доводи апеляційної скарги. Також звернула увагу суду на факти дискредитації  судом першої інстанції та відповідачем сутності змісту права на соціальний захист.
В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та додаткових письмових пояснень позивачки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Допомога призначена з 01.07.2020 року довічно.
З метою здійснення перерахунку державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.07.2020 по 31.12.2021  позивачка звернулась із заявою до Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради.
18.02.2022 Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради листом № 17/6 повідомив позивачку про те, що призначений розмір допомоги відповідає нормам чинного законодавства (а.с.17).
Не погоджуюсь із встановленим розміром призначеної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом. 
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, та доводи апеляційної скарги, суд враховує наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови та порядок призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон №1768-ІІІ), врегульовано Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі - Порядок №250).
Відповідно до змісту преамбули Закону №1768-ІІІ цей Закон спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям і сприяння їх економічній самостійності.
Відповідно до статті 1 цього Закону державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.  
Малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення.
Середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
При цьому до середньомісячного сукупного доходу сім`ї не включається допомога на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, під час здійснення зазначених заходів, а також інші доходи, визначені Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 5 Закону №1768-II розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом.
До стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму.
Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з можливостей Державного бюджету України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік.
Для громадян, які одержали статус особи, яка проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, прожитковий мінімум збільшується на 20 відсотків.
Максимальний розмір державної соціальної допомоги не може перевищувати прожитковий мінімум для сім`ї, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України i затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний piк.
Пунктом 2 Порядку №250 визначено, що державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, а також іншим малозабезпеченим сім`ям у випадках, установлених законом, які з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї.
Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Закону №1768-III та пункту 2 Порядку №250 зазначено, що державна соціальна допомога призначається на шість місяців.
Розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом розмір прожиткового мінімуму для сім`ї залежить від її складу і визначається як сума прожиткових мінімумів, розрахованих і затверджених відповідно до Закону України “Про прожитковий мінімум” для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення.ля сім`ї та середньомісячним сукупним доходом малозабезпеченої сім`ї.
Розмір прожиткового мінімуму для сім`ї залежить від її складу і визначається як сума прожиткових мінімумів, розрахованих і затверджених відповідно до Закону України “Про прожитковий мінімум” для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення (п.7 Порядку №250). 
Згідно з положеннями п. 9 Порядку №250 середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.
Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).
Середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї для призначення державної соціальної допомоги визначається відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 632 (далі - Порядок №632).
У п.1 Порядку №632 зазначено, що цей Порядок визначає механізм обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) (далі - середньомісячний сукупний дохід) для призначення усіх видів державної соціальної допомоги та житлових субсидій, які відповідно до законодавства надаються залежно від сукупного доходу сім`ї (домогосподарства).
Доходи, які включаються до середньомісячного сукупного доходу, визначені у п.4 Порядку №632. До них, зокрема, належить пенсія. 
Згідно з матеріалами справи позивачка перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії за віком (а.с.118).
З урахуванням зазначених вище положень законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем під час здійснення ОСОБА_1 розрахунку розміру державної соціальної допомоги правомірно враховано дохід у вигляді отриманої пенсії за віком. 
Оцінюючи доводи апелянтки про те, що отримувана нею пенсія, в розмірі мінімальної пенсії, не є доходом, який включається для розрахунку державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям на підставі норм податкового законодавства та Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", колегія суддів зазначає наступне.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (ст. 1 Податкового кодексу України).  
Статтею 165 Податкового кодексу України визначено доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, та з яких не сплачується податок на доходи фізичних осіб. 
Таким чином, положення податкового законодавства застосовуються в межах правовідносин оподаткування, і не застосовуються для цілей нарахування/розрахунку державної соціальної допомоги. Крім того,  порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям регулюється спеціальними нормативно-правовими актами.
Водночас, положення Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", на які посилається позивачка,  визначають правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій. 
Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» законодавство про державну соціальну допомогу складається з Закону України "Про прожитковий мінімум", цього Закону, інших нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини з надання державної соціальної допомоги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що мінімальний розмір пенсії за віком включається до числа основних державних соціальних гарантій, суд виходить з наступного.
Враховуючи характер спірних правовідносин та наявність спеціального законодавства, яким врегульовано питання призначення та нарахування державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та  встановлено перелік доходів, які включаються до середньомісячного сукупного доходу, до яких, зокрема, належить пенсія, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду. 
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-доповідача в період з 12 грудня 2022 року по 16 грудня 2022 року включно повний текст постанови виготовлено 20 грудня 2022 року.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1     ст.325 КАС України     та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5     ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1     ст. 329 КАС України     касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі   20 грудня 2022 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Ватаманюк Р.В.