ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3529/22                                                     Суддя (судді) першої інстанції: В.П.Тимошенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  27 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Шуст Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Черкаській області від 27.01.2022 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Черкаській області повторно розглянути заяву позивача від 19.01.2022 року, зарахувавши до стажу роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 періоди з 12.07.2001 по 26.06.2002 та із 27.06.2002 по 27.04.2005;
- стягнути з Головного управління ПФУ в Черкаській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
   В обґрунтування позовних вимог посилається на те,    що звернувся із заявою про призначення пенсії, проте відповідачем безпідставно не зараховано стаж роботи з 12.07.2001 по 26.06.2002 та з 27.06.2002 по 27.04.2005, у зв`язку із чим відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до  статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року позов задоволено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність проведення атестації робочого місця позивача не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Суд зазначив, що невірне формулювання роботодавцем посади у первинних документах та/або в трудовій книжці працівника не може обмежувати право позивача на пенсію на пільгових умовах, а позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на отримання пільгової пенсії за віком за такі помилки роботодавця.
Головне управління ПФУ в Черкаській області не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що приписами діючого законодавства чітко передбачено обов`язкову умову проведення атестації робочих місць за умовами праці для підтвердження роботи на відповідних посадах для зарахування до пільгового стажу при встановленні права на дострокове призначення пенсії за віком. На думку апелянта, недотримання вказаної норми є порушенням діючого законодавства.
Апелянт зазначає, що в трудовій книжці позивача зазначена посада, яка не відповідає наказам про атестацію робочих місць, тому неможливо вказаний період зарахувати до пільгового стажу. Водночас суд першої інстанції зазначеного не врахував, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню.
Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Головного управління ПФУ в Черкаській області та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 25 січня 2023 року
Від ОСОБА_1 та Головного управління ПФУ в Чернігівській області відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній  матеріалами в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, 19.01.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Заява позивача про призначення пенсії розглянута  Головним управлінням ПФУ в Чернігівській області за принципом екстериторіальності.
На  підставі поданих документів, Головним управлінням ПФУ  в Чернігівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.
На  підставі прийнятого рішення  про відмову  у призначенні пенсії, аналогічне рішення прийняте Головним управлінням ПФУ в Черкаській області від 27.01.2022 року №231450000674.
Причиною відмови у призначенні пенсії позивачу зазначено, що за результатами проведеної перевірки первинних документів, на підставі яких видано пільгову довідку від 11.11.2019 №115, до пільгового стажу можливо зарахувати періоди з 28.04.2018 (дата проведення атестації) до 31.05.2007, з 02.02.2015 до 12.08.2018, з 13.06.2016 до 23.08.2019, що становить 5 років 9 місяців 23 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. 
Щодо відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 12.07.2001 по 26.06.2002 та з 27.06.2002 по 27.04.2005 зазначено, що наказом про результати атестації робочих місць від 18.01.2001 року, право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 електрослюсаря (електрослюсаря чергового з ремонту та з ремонту устаткування) не підтверджено.
Вважаючи рішення щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (надалі за текстом - Закон № 1058- ІV).
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1058- ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно частини першої статті 114 Закону №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV, передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, показників, затвердженим Кабінетом Міністрів та за результатами атестації робочих місць, досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що для призначення пенсії на пільгових умовах у період до 01 квітня 2024 року для чоловіків необхідним є: наявність стажу роботи 30 років на дату досягнення 55 років, з них 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також, згідно із  статтею 48 Кодексу законів про працю України  трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і  Постанова Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
З трудової книжки позивача вбачається, що позивач у періоди не зараховані відповідачем, працював на таких посадах, зокрема:  
- з 12.07.2001 - 26.06.2002 - електрослюсар IV розряду;
- з 27.06.2002 - 27.04.2005 - електрослюсар черговий та з ремонту устаткування V розряду.
Колегія суддів звертає увагу, що за приписами Порядку №637, необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Разом з тим, позивач на підтвердження записів в трудовій книжці подав відповідачу також довідку про пільговий характер роботи від 11.11.2019 року № 115, видану Філією «Єрківський спецкар`єр» ДП «Черкаський облавтодор», витяги з наказів про результати проведення атестації робочих місць від 18.01.2001 № 24, від 28.04.2005 № 98-о, від 18.12.2014 №111 та додатки до них із переліком робочих місць, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням.
Щодо посилання відповідача про відсутність результатів атестації робочих місць, колегія суддів зазначає наступне.
Так, Велика палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 року сформулювала правовий висновок, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Відповідно до частини п`ятої  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, посилання відповідача на відсутність наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці та перелік робочих місць, як на підставу не зарахування періодів роботи позивача з 12.07.2001 по 26.06.2002 та із 27.06.2002 по 27.04.2005 до стажу, є необґрунтованим.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах. 
Щодо доводів апелянта про те, що оскільки в трудовій книжці позивача зазначена посада, яка не відповідає наказам про атестацію робочих місць, тому неможливо зарахувати вказаний період до пільгового стажу, колегія суддів зазначає наступне.
Так, апелянт зазначає, що наказом Єрківського спецкар`єру від 18.01.2001 №24 «Про результати проведеної атестації робочих місць по Єрківському спецкар`єру» підтверджено право виходу на пенсію на пільгових умовах по Списку №2 «електрослюсар по ремонту гірничого обладнання».
Наказом Єрківського спецкар`єру від 28.04.2005 №98-о «Про результати проведення атастації робочих місць за умовами праці» підтверджено право виходу на пенсію на пільгових умовах по Списку №2 «електрослюсар черговий та з ремонту електроустаткування».
Судом першої інстанції вірно зазначено, що саме по собі невірне формулювання роботодавцем посади у первинних документах та/або в трудовій книжці працівника не може обмежувати право позивача на пенсію на пільгових умовах, і позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на отримання пільгової пенсії за віком за такі помилки роботодавця.        
Отже, Головне управління не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.      
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішення Головного управління ПФУ в Черкаській області та Головного управління ПФУ у Чернігівській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язати Головне управління ПФУ в Черкаській області зарахувати до пільгового трудового стажу ОСОБА_1 , період роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 з 12.07.2001 по 26.06.2002 та із 27.06.2002 по 27.04.2005 та зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої  статті 114 Закону №1058-ІV, з 19.01.2022 - з дня подання позивачем заяви про призначення пільгової пенсії.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                                        
Судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
                
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року - без змін.
Постанова    суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        В.П.Мельничук

суддя                                        О.М.Оксененко