КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

№ справи: 757/53795/21-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/872/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т. В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
09 березня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
                  головуючого  - Немировської О.В. 
                  суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.
                  секретар - Ольшевський П.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Доступні фінанси», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну стягувача, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року, 
 
встановив:
у жовтні 2021 року заявник звернувся до суду із заявою про заміну стягувача, у якій просив замінити ПАТ «Кредитпромбанк» на ТОВ «Доступні Фінанси» у рішенні Печерського районного суду м.Києва від 30 червня 2010 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду м.Києва від 01 листопада 2011 року, у справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заяви посилався на те, що 11 серпня 2021 року він набув право вимоги до боржників.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року заяву було задоволено, замінено стягувача у рішенні суду.
Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника - Кучак Ю.Ф. просив апеляційну скаргу залишити без задовлення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. 
Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ТОВ «Доступні Фінанси» - Леонова К.Ю., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2010 року було частково задоволено позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором 3 794 222 грн. 36 коп. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2010 року було змінено та визначено розмір заборгованості в розмірі 3 769 934 грн. 33 коп.
В обґрунтування заяви про заміну сторони у справі, заявник посилався на те, що 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги до відповідачів, а 09 грудня 2019 року право вимоги перейшло до АТ «Альфа Банк» на підставі договору про відступлення прав вимоги. 11 серпня 2021 року між ТОВ «Доступні Фінанси» та АТ «Альфа Банк» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого АТ «Альфа Банк» відступив свої права вимоги до ОСОБА_1 . 
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 року заяву було задоволено, замінено стягувача у рішенні суду.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що до заявника перейшло право вимоги до боржників, що є підставою для заміни сторони у рішенні. Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він зроблений із порушенням норм процесуального права.
У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що заявником не було надано до суду доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження. 
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент виникнення спірних правовідносин та ухвалення рішення судом були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV).
Відповідно до ст. 22 вказаного Закону в редакції, чинній на момент набрання рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, з наступного дня після набрання рішенням законної  сили.
Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 30 червня 2010 року набрало законної сили після його зміни рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року.
При зверненні до суду із заявою про заміну сторони, заявником не було надано доказів на підтвердження того, чи видавались на виконання рішення виконавчі листи та чи були вони пред`явлені до виконання. При цьому, зі змісту заяви вбачається, що заявник наголошує на тому, що заміна сторони можлива не тільки у випадку наявності відкритого виконавчого провадження. 
Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Водночас заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц, провадження № 61-10801св21, щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою.
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначала, що заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється саме для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. 
Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби/приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17).
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом. 
При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження підлягає встановленню, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Подібного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 вересня 2022 року (справа №1519/2-1141/11)
В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 30 червня 2010 року набрало законної сили після його зміни рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року, а строк для пред`явлення виконавчого документу  до виконання станом на 01 листопада 2011 року становив один рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили, тобто станом на момент звернення до суду із заявою про заміну сторони у жовтні 2021 року строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання сплинув. Доказів на підтвердження переривання строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання заявник не надавав, питання про поновлення строку не порушував.
Вказані обставини судом першої інстанції  до уваги взяті не були.
Статтею 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволення вимог заяви.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд
 
постановив:
апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 13 липня 2022 рокускасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Доступні фінанси», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Альфа-банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну стягувача відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 13 березня 2023 року.
 
Головуючий
 
Судді