П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/41142/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Горовенко А.В. 
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
20 березня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Капустинського М.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 11 Регіональної військово- лікарської комісії на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 11 Регіональної військово- лікарської комісії про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернулась із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просила:
- визнати протиправними дії 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні причинного зв`язку захворювання та причин смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із захистом Батьківщини;
- зобов`язати 11 Регіональну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України провести військово-лікарську експертизу та прийняти відповідне рішення щодо визначення причинного зв`язку захворювання та причин смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із захистом Батьківщини.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.08.2022 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні причинного зв`язку захворювання та причин смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із захистом Батьківщини.
Зобов`язати 11 Регіональну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України повторно розглянути військово-медичні документи, подані ОСОБА_1 щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та причини смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із захистом Батьківщини та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду у даній справі.
В задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання 11 Регіональну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України провести військово-лікарську експертизу та прийняти відповідне рішення щодо визначення причинного зв`язку захворювання та причин смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із захистом Батьківщини - відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту відповідей 11 регіональної військово-лікарської комісії на звернення ОСОБА_1 щодо причинного зв`язку захворювання та причини смерті її чоловіка - ОСОБА_2 слідує, що відповідь не містить належного розгляду заяви ОСОБА_1 , зокрема відповідачем не надано оцінки документів, наданих позивачем разом з указаним зверненням та не вчинено всіх необхідних дій щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, якими спричинена смерть (гостра серцево-судинна недостатність, кардіоміопатія неуточнена) ОСОБА_2 , із захистом Батьківщини, а тому дії 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні причинного зв`язку захворювання та причин смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із захистом Батьківщини, є протиправними. 
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що свідоцтво про хворобу № 662-п підтверджує відсутність у ОСОБА_2 серцевих захворювань на час звільнення його з військової служби, які в подальшому, через сім років, стали причиною його смерті. Зазначене свідоцтво про хворобу №  662-п та протокол засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 28.03.2016 № 1330 підтверджують те, що захворювання ОСОБА_2 гостра серцево-судинна недостатність, кардіоміопатія неуточнена не виникли або не розвинулись у період проходження ним військової служби. 
Враховуючи те, що медичними документами не підтверджується виникнення у ОСОБА_2 під час проходження військової служби, участі в АТО, захворювань, які відповідно до лікарського свідоцтва про смерть через сім років після звільнення з військової служби стали причиною його  смерті, у 11 РВЛК відсутні підстави для встановлення причинного зв`язку захворювань, які призвели до смерті ОСОБА_2 із захистом Батьківщини або проходження військової служби.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від  07.11.2022 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14 листопада 2008 року перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.11.2008.
ОСОБА_2 проходив військову службу в Збройних Силах України з 28.11.1997 по 02.05.2000 та з 22.03.2014 по 29.09.2014.
Згідно з наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 29.09.2014 №196 старшого сержанта ОСОБА_2 звільнено з військової служби за пунктом "б" (за станом здоров`я) ч.8 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з 29.09.2014.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 28.03.2016 №1330 ОСОБА_2 був встановлений причинний зв`язок його захворювання: “Виражений затяжний тривожно-депресивний розлад внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженими характерологічними змінами особистості по органічному типу”, у формулюванні - Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини".
Згідно з довідкою серії 12ААБ №015181 до акту №105516 ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що зроблено відповідний актовий запис №32, згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 11.02.2021.
В свою чергу, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №1219 від 02.03.2021 та довідки про причини смерті, виданими обласним бюро судово-медичної експертизи м. Житомира, причиною смерті ОСОБА_2 вказано: "Кардіоміопатія неуточнена." 
З метою отримання пільг, передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", позивач, після смерті чоловіка, через ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулась до 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та причини смерті ОСОБА_2 , що не заперечується сторонами.
Листом від 11.05.2021 за №670 11-та Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України повідомила позивача, що надані військово-медичні документи стосовно встановлення причинного зв`язку захворювання та причини смерті ОСОБА_2 , комісією уважно вивчені. Встановити причинний зв`язок захворювання та причини смерті колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 із захистом Батьківщини не представляється можливості.
Окрім того, листом від 18.11.2021 №1777 11-та Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України повідомила позивачу, що враховуючи відсутність документів, які підтверджують звернення за медичною допомогою в лікувально-профілактичні заклади Міністерства оборони України та Міністерства охорони здоров`я України з приводу серцево-судинних захворювань та документів, які підтверджують факт отримання травми під час проходження проходження військової служби, то комісія вбачає відсутність підстав для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, одержаними під час захисту Батьківщини та причиною смерті.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з даним позовом.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже апеляційний суд не надає правової оцінки постанові суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині за такими доводами.
Статтею 70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 №2801-XII встановлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (зі змінами) (далі - Положення №402).
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза – це, зокрема, установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402).
Відповідно до пункту 1.3. глави 1 розділу І Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи серед іншого є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням.
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні постійна і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази (пункт 2.2 глави 2 розділу 1 Положення №402).
Відповідно до абзацу 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3. глави 2 розділу І Положення №402, ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Глава 21 розділу II вищевказаного Положення регулює порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України.
Так, пунктом 21.3 глави 21 розділ ІІ Положення №402 визначено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19. У випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення.
Підпунктом "а" пункту 21.5 глави 21 розділ ІІ Положення №402 визначено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до підпункту "ґ" пункту 21.5 глави 21 розділ ІІ Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.
Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.
Відповідно до наданих на розгляд до 11 Регіональної військово-лікарської комісії документів   ОСОБА_2 проходив військову службу в Збройних Силах України з 28.11.1997 по 02.05.2000 та з 22.03.2014 по 29.09.2014. Під час проходження військової служби з 22 травня 2014 року по 15 липня 2014 року приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, що підтверджується довідкою виданою військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 від 10.07.2014 №112.
Після звільнення ОСОБА_2 з військової служби, 28.03.2016 Центральною військово-лікарською комісією встановлено, що його захворювання: “Виражений затянутий тривожно-депресивний розлад внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженими характерологічними змінами особистості по органічному типу”, - захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.
Відповідно до частини першої пункту 11 Лікарського свідоцтва про смерть (з приміткою остаточне) від 02.03.2021 №1219, хворобами та патологічними станами, що призвели до смерті ОСОБА_2 , вказано: кардіоміопатія неуточнена, гостра серцево-судинна недостатність.
При цьому, хвороба кардіоміопатія неуточнена (І 42.8 ), зазначена як основна причина смерті (вказана в частині першій пункту 11 Лікарського свідоцтва про смерть 02.03.2021 №1219.
Разом з тим, твердження відповідача про те, що вказана у лікарському свідоцтві причина смерті ОСОБА_2 не підтверджена належними лікарськими документами є безпідставними з огляду на таке.
Так, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 від 09.03.2021 (форма 027/о), яка надавалась на розгляд військово-лікарській комісії, у розділі "6 повний діагноз (основне захворювання супутні захворювання та ускладнення)" вказано: "Міокардіодистрофія змішаного генезу. Симптоматична гіперплазія ... Екстрасистолічна аритмія. ДЕП з інтелектуально-мнестичними порушеннями на фоні органічного ураження ЦЕС". У розділі "7 короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, стан при направленні, при виписці" зазначено: " Знаходився на "Д" обліку з 2015 року, коли вперше звертався до лікаря амбулаторії з приводу підвищення артеріального тиску, болі в ділянці серця, перебоями в роботі серця, головних болей, головокружіння. Обстежений в амбулаторних умовах. Призначено лікування... За період з 2015 по 2020 рік неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в Житомирській психіатричній лікарні №1 з приводу діагнозу тривожно-депресивний розлад внаслідок органічного ураження ЦНС. Судомний синдром. Зі слів родичів на протязі останніх 2-х місяців скаржився на періодичні болі в ділянці серця, головні болі, пропускав призначене лікування. 10.02.2021 хворий помер. Посмертний діагноз: гостра серцево-судинна недостатність, кардіоміопатія неуточнена (428)".
Отже, доводи відповідача щодо того, що  зазначені у витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 28.03.2016 №1330 захворювання ОСОБА_2 (“Виражений затяжний тривожно-депресивний розлад внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженими характерологічними змінами особистості по органічному типу”) отримане в період проходження військової служби та пов`язане із захистом Батьківщини, проте оскільки не вказані як причина його смерті у лікарському свідоцтві про смерть від 02.03.2021 №1219, а тому це є підставою для відмови у встановленні причинного зв`язку з захворюванням та причинами смерті колишнього військовослужбовця, є необґрунтованими.
При цьому у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази щодо вжиття відповідачем, при розгляді документів померлого старшого сержанта запасу ОСОБА_2 , будь-яких дій з метою належного встановлення обставин та чи виникло його захворювання, якими спричинена смерть (гостра серцево-судинна недостатність, кардіоміопатія неуточнена) саме в період служби та/або початок захворювання яких був в період перебування в лавах Збройних Сил України.
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду належних доказів підтвердження вчинення будь-яких дій передбачених Положеннями №402, щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, якими спричинена смерть (гостра серцево-судинна недостатність, кардіоміопатія неуточнена) ОСОБА_2 , із захистом Батьківщини, та не надав до суду доказів зворотнього. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідь  11 регіональної військово-лікарської комісії на звернення ОСОБА_1 не містить належного розгляду заяви, відповідачем не надано оцінки документів, наданих позивачем разом з указаним зверненням та не вчинено всіх необхідних дій щодо встановлення причинного зв`язку захворювання із захистом Батьківщини, якими спричинена смерть (гостра серцево-судинна недостатність, кардіоміопатія неуточнена) ОСОБА_2 , а тому такі дії 11 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України  є протиправними
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу 11 Регіональної військово- лікарської комісії залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Капустинський М.М.