ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1585/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №692/1284/21 Категорія: 301030200 	Левченко Л.О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       22 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд  в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого         Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )         
Суддів                 Вініченка Б.Б., Новікова О.М.
За участі секретаря Чуйко А.В.
       
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач – ПП «Білоусівське»;
треті особи: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк О.В.; Драбівська селищна рада Золотоніського району Черкаської області;
особа, яка подає апеляційну скаргу – ПП «Білоусівське»

розглянувши в м. Черкаси у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Білоусівське» на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 20.09.2022 року, постановлене під головуванням судді Левченка Л.О. у залі № 2 Драбівського районного суду Черкаської області, 20.09.2022 року о 12 год. 45 хв., повний текст якого складено 29.09.2022 року, у справі за позовом   ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Білоусівське», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк Олег Васильович, Драбівська селищна рада Золотоніського району Черкаської області про визнання недійсними акту приймання-передачі майна та скасування рішень державного реєстратора, -

в с т а н о в и в :

       28.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства «Білоусівське», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк Олег Васильович, Драбівська селищна рада Золотоніського району Черкаської області про визнання недійсними акту приймання-передачі майна та скасування рішень державного реєстратора.
В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що на підставі договорів купівлі-продажу у 2016-2017 роках, він викупив у фізичних осіб майнові паї КСП ім. Ілліча с. Білоусівка, Драбівського району, Черкаської області. 
       Для отримання нового свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП, як новому власнику майнових паїв звертався до Білоусівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, однак таке свідоцтво йому видано не було, тому ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до суду для захисту свої прав.
       Постановою Черкаського апеляційного суду від 17.10.2019 року у справі № 692/965/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 29.01.2020, Білоусівську сільську раду Драбівського району Черкаської області зобов`язано видати позивачу ОСОБА_1 нове свідоцтво на право власності на майновий пай члена КСП ім. Ілліча с. Білоусівка, Драбівського району, Черкаської області, що становить 9,4889 % у майні КСП ім. Ілліча.
Драбівською селищною радою, як правонаступником Білоусівської сільської ради, ОСОБА_1 видане свідоцтво серії НОМЕР_1 від 25.08.2021 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), згідно якого позивач ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна КСП ім. Ілліча с. Білоусівка Драбівського району Черкаської області з часткою в розмірі 204999 грн. або 9,4889 відсотків. 
Під час перевірки інформації про користування майном КСП ім. Ілліча отримав інформацію, що 12.09.2017 року приватним нотаріусом Бірюком Олегом Васильовичем на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна б/н, виданого 14.06.2017 року, видавник: ПП «Білоусівське», співвласники майна КСП ім. Ілліча, було проведено державну реєстрацію права власності за ПП «Білоусівське» об`єктів нерухомого майна в селі Білоусівка, Драбівського району, Черкаської області:
- контора по АДРЕСА_1 , рішення про державну реєстрацію від 16.09.2017 року № 37114424;
- молочно-тваринницька ферма по АДРЕСА_2 , рішення про державну реєстрацію від 16.09.2017 року № 37114399;
- комплекс будівель по АДРЕСА_3 , рішення про державну реєстрацію від 16.09.2017 року № 37114353;
- зерновий тік по АДРЕСА_4 , рішення про державну реєстрацію від 16.09.2017 року № 37114327;
- тракторна бригада по АДРЕСА_5 , рішення про державну реєстрацію від 16.09.2017 року № 37114271.
Підставою для державної реєстрації по всіх об`єктах нерухомого майна зазначений акт приймання-передачі нерухомого майна б/н, виданий 14.06.2017 року, видавник: ПП «Білоусівське», співвласники майна КСП ім. Ілліча.
       Так, позивач ОСОБА_1 вважає реєстрацію права власності за ПП «Білоусівське» на майно пайового фонду КСП ім. Ілліча незаконною. Він вказує, що питання щодо виділення майнового паю в натурі, способу такого виділення, визначення конкретного майна, яке передається власнику майнового паю, відноситься до виключної компетенції зборів співвласників. Рішень про виділення ПП «Білоусівське» частки в натурі співвласниками не приймалося, збори з цього приводу не проводились. 
       Передача майна пайового фонду могла бути проведене за актом приймання-передачі лише на підставі відповідного рішення співвласників про виділення майна в натурі, тому акт є незаконним. Реєстрація права власності проведена без надання свідоцтва про право власності ПП «Білоусівське» на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча (майновий сертифікат) з відміткою про виділення майна в натурі.
       У позові вказується, що приватний нотаріус Бірюк О.В. провів реєстраційні дії на підставі документів, які не відповідають вимогам закону та при відсутності документів, обов`язковість наявності, яких передбачена Порядком.
       Також позивач звертає увагу, що спілка співвласників майна КСП ім. Ілліча с. Білоусівка Драбівського району не зареєстрована, легалізація об`єднання громадян не проводилась, будь-які дії від його імені є незаконними, довіреностей на вчинення дій по передачі майна на будь-яку особу співвласники на видавали.
       Вказує, що оформлення акту приймання-передачі та реєстрація права власності за ПП «Білоусівське» проведена в червні - вересні 2017 року, після того як позивач ОСОБА_1 придбав майнові паї та звернувся до Білоусівської сільської ради із заявою про видачу нового свідоцтва про право власності на майновий пай. Майно, на яке 12.09.2017 року зареєстроване право власності за ПП «Білоусівське», складає все пайове майно КСП ім. Ілліча, яке існує на сьогоднішній день. Внаслідок дій відповідача та третьої особи, ОСОБА_1 позбавлений права на майновий пай, оскільки спільна власність на пайовий фонд протиправно фактично припинена.
       Позивач втратив можливість реалізовувати свої права співвласника, в тому числі, на виділення йому майна в натурі.
За таких умов просить визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна б/н, виданий 14.06.2017, видавник: Приватне Підприємство «Білоусівське», співвласники майна КСП ім. Ілліча, та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюка О.В. про реєстрацію об`єктів нерухомого майна з одночасним припиненням права власності ПП «Білоусівське».
       Рішенням Драбівського районного суду Черкаського від 20.09.2022 року   позовні вимоги   ОСОБА_1 - задоволено.
       Визнано недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна № б/н, виданий 14.06.2017 року, видавник: Приватне Підприємство «Білоусівське», співвласники майна КСП ім. Ілліча.
Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюка Олега Васильовича від 16.09.2017 року за індексним номером 37114424 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна «Контора», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням права приватної власності Приватного підприємства «Білоусівське» (код ЄДРПОУ: 40982106) на цей об`єкт нерухомого майна.
Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюка Олега Васильовича від 16.09.2017 за індексним номером 37114399 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна «Молочно-тваринницька ферма», який знаходиться за адресою: Черкаська область, Драбівський район, с. Білоусівка, вул. Коцюбинського Михайла, 26, з одночасним припиненням права приватної власності Приватного підприємства «Білоусівське» (код ЄДРПОУ: 40982106) на цей об`єкт нерухомого майна.
Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюка Олега Васильовича від 16.09.2017 року за індексним номером 37114353 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна «Комплекс будівель», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з одночасним припиненням права приватної власності Приватного підприємства «Білоусівське» (код ЄДРПОУ: 40982106) на цей об`єкт нерухомого майна.
Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюка Олега Васильовича від 16.09.2017 року за індексним номером 37114327 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна «Зерновий тік», який знаходиться за адресою: Черкаська область, Драбівський район, с. Білоусівка, вул. Комарова, 1А, з одночасним припиненням права приватної власності Приватного підприємства «Білоусівське» (код ЄДРПОУ: 40982106) на цей об`єкт нерухомого майна.
       Скасовано рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюка Олега Васильовича від 16.09.2017 за індексним номером 37114271 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на об`єкт нерухомого майна «Тракторна бригада», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , з одночасним припиненням права приватної власності Приватного підприємства «Білоусівське» (код ЄДРПОУ: 40982106) на цей об`єкт нерухомого майна.
       Стягнуто з Приватного підприємства «Білоусівське» на користь  ОСОБА_1  судовий збір в сумі 5448,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ПП «Білоусівське» оскаржило рішення суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник ПП «Білоусівське» вказує, що при оформленні свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП та реєстрації права власності на виділене в натурі нерухоме майно відповідач ПП «Білоусівське» було дотримано всіх вимог законодавства.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно акту-передачі виділеного нерухомого майна в натурі власнику майнового паю члена КСП від 14.06.2017 року співвласниками майна реорганізовано КСП ім. Ілліча було передано ПП «Білоусівське» наступне майно: комплекс будівель (зерновий тік) за адресою АДРЕСА_4 »; комплекс будівель (тракторна бригада) за адресою АДРЕСА_5 ; комплекс будівель за адресою АДРЕСА_3 ; комплекс будівель (молочно-тваринницька ферма) за адресою АДРЕСА_2 ; громадський будинок (контора) за адресою АДРЕСА_1 ; та відповідно ПП «Білоусівське» в установленому законом порядку було зареєстроване право власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна.
       Скаржник зазначає в апеляційній скарзі, що позивачем не надано доказів, що він звертався із оформленням свідоцтва на право власності на майновий пай (отримано позивачем ОСОБА_1 25.08.2021 року через 4-роки після набуття відповідачем права власності на об`єкти нерухомого майна) до Спілки (об`єднання) громадян – співвласників майна реорганізованого КСП ім. Ілліча про виділення йому в натурі майна, та яким чином порушується його права за наявності виділеного та зареєстрованого в установленому законом порядку майна за ПП «Білоусівське» згідно заявлених позовних вимог.
       В апеляційній скарзі керівник ПП «Білоусівське» - Костюк А.А. просить скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 20.09.2022 року у справі № 692/1284/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
25 листопада 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 – адвоката Архипенка О.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу.
       У відзиві представник позивача вказує, що рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 20.09.2022 року є законним та обґрунтованим. В цілому доводи, які зазначенні у відзиві, на спростування доводів апеляційної скарги є аналогічним тим доводам, які викладені у позовній заяві позивачем.
За таких обставин, представник ОСОБА_1 – адвоката Архипенко О.А. просить у відзиві залишити рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 20.09.2022 року без змін, а апеляційну скаргу ПП «Білоусівське» - без задоволення.
Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, апеляційний суд вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.
       Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог  про визнання недійсними акту приймання-передачі майна та скасування рішень державного реєстратора,суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, встановивши, що ПП «Білоусівське», звертаючись 12.09.2017 року до приватного нотаріуса Бірюка О.В., як до державного реєстратора для реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, не надало обов`язковий для проведення реєстраційних дій документ -  Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат).
Судом першої інстанції встановлено, що представником ПП «Білоусівське» і співвласників майна реорганізованого КСП ім. Ілліча вказана одна і та ж особа - ОСОБА_2 , що суперечить положенням статей 237, 238 глави 17 Цивільного кодексу України щодо представництва юридичних осіб.
       Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення приватним нотаріусом Бірюком Олегом Васильовичем порядку державної реєстрації права власності на майно співвласників майна КСП ім. Ілліча за відповідачем ПП «Білоусівське», отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, у зв`язку із порушенням законних прав позивача.
       Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.
       Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
       Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Черкаського апеляційного суду від 17.10.2019 року у справі № 22-ц/821/237/19 позов ОСОБА_1 до Білоусівської сільської ради про зобов`язання вчинити дії задоволено. Зобов`язано Білоусівську сільську раду Драбівського району Черкаської області видати ОСОБА_1 нове свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП ім. Ілліча, с. Білоусівка, Драбівського району, Черкаської області, що становить 9,4889% у майні КСП, відповідно до наданих ним договорів купівлі-продажу майнових паїв.
Згідно даних копії Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧЕ-ІІ № 025502 від 25 серпня 2021 року, виданого Драбівською селищною радою ОСОБА_1 , вбачається, що він має право на пайовий фонд майна Колективного сільськогосподарського підприємства КСП ім. Ілліча село Білоусівка, Драбівського району, Черкаської області. 
       Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 18.02.2000 року становить 2 170 846 грн., а частка ОСОБА_1 визначена у розмірі 204 999 грн., що становить 9,489 відсотки.
Згідно даних актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна інформаційної довідки № 275647558 від 20.09.2021 року - Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 12.09.2017 року державним реєстратором приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Бірюком О.В. проведено реєстрацію право власності на об`єкти нерухомого майна:
- контора, АДРЕСА_1 ;
- молочно-тваринницька ферма, АДРЕСА_6 ;
- комплекс будівель, АДРЕСА_3 ;
- зерновий тік, АДРЕСА_6 ;
- тракторна бригада, АДРЕСА_5 за ПП «Білусівське». Форма власності приватна, розмір частки 1, підставою для державної реєстрації вказаних об`єктів зазначається акт приймання-передачі нерухомого майна б/н від 14.06.2017 року, видавник: ПП «Білоусівське», співвласники майна КСП ім. Ілліча.
       Із даних архівної копії Протоколу № 4 зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Ілліча від 09.11.1992 року вбачається: (всього уповноважених осіб - 112 чол., присутні - 93 чол.) вирішено, утворити Колективне сільськогосподарське підприємство та створити пайовий фонд.
       Згідно архівної копії Протоколу № 1 зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Ілліча від 04.02.1993 року (всього уповноважених осіб - 112, присутні - 97 чол.) вирішено: затвердити приватизацію колгоспного майна або паювання між членами колгоспу.
       Відповідно даних архівної копії Протоколу № 2 зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Ілліча від 07.04.1993 року (всього уповноважених осіб - 112, присутні - 97 чол.) вирішено: затвердити Положення про пайовий фонд майна КСП ім. Ілліча.
       Згідно даних безкоштовного запиту-відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство «Білоусівське» було створено фізичною особою ОСОБА_3 , внесок у статутний капітал якого складає 500 грн., що становить 100% частки статутного капіталу.
       Керівником та підписантом вказаний ОСОБА_3 , який є директором.
       Відомості про державну реєстрацію внесено до реєстру 25.11.2016 року.
       Згідно даних безкоштовного запиту-відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявний один запис про реєстрацію громадської організації «Спілка громадян співвласників майна реорганізованого КСП ім. Ілліча» зареєстрована у с. Дмитрівка, Барвінківського району Харківської області.
       Із даних копій договору купівлі-продажу частки, що належить фізичній особі у статутному капіталі ПП «Білоусівське від 27.01.2022 року, акту приймання передачі частки у статутного капіталу ПП «Білоусівське», виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 01.02.2022 року та Протоколу № 27/01/22-01 загальних зборів засновників ПП «Білоусівське» реєстру вбачається, що ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 придбав частку у статутному капіталі ПП «Білоусівське» у розмірі 500 грн., що становить 100% статутного капіталу.
       Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 21.02.2022 року станом на 26.11.2016 року у вказаному Єдиному державному реєстрі містилась інформація про ПП «Білоусівське», з якої вбачається, що підприємство було зареєстровано 26.11.2016 року за адресою АДРЕСА_7 , та у цей день взято на облік податковими органами. Засновником вказаний ОСОБА_5 , керівником – ОСОБА_2 з 23.11.2016 року, який також є представником.
       Відповідно даних протоколу № 221116/1 зборів уповноважених Спілки (об?єднання) громадян-співвласників майна реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча вбачається, що він складений 22.11.2016 року Головою зборів вказаний ОСОБА_2 , секретаріатом: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , присутні - 123 чоловіка. Поіменний список присутніх відсутній. 
       Також запрошені Білоусівський сільський голова ОСОБА_8 , генеральний директор СТОВ «Пальмира» ОСОБА_9 , директор ПП «Олімп» ОСОБА_10 , громадянин ОСОБА_11 . 
Рішенням зборів (п.3) вирішено продати майно Співвласників майна реорганізованого КСП ім. Ілліча цілісно за загальною вартістю майна пайового фонду спілки 2 170 846 грн. новоствореній на базі майна Співвласників реорганізованого КСП ім. Ілліча юридичній особі (Підприємству), яке буде зареєстроване на території с. Білоусівка, Драбівського району, Черкаської області з подальшим викупом цим Підприємством майна Співвласників реорганізованого КСП ім. Ілліча та виділення індивідуально в натурі нерухоме майно, а саме: (перелік майна додається). 
       Даний протокол має відмітку про посвідчення Білоусівським сільським головою 13.01.2017 року справжність підписів ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
       Згідно даних акту приймання-передачі виділеного нерухомого майна в натурі власнику майнового паю члена Колективного сільськогосподарського підприємства № б/н вбачається, що він складений 14.06.2017 року в с. Білоусівка, Драбіського району, Черкаської області. 
       У відповідності до Акту Сторона 2 - Співвласники майна реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча в особі голови спілки (уповноваженого) ОСОБА_2 передала Стороні 1 - ПП «Білоусівське» в особі директора Борисовича Миколи Григоровича нерухоме майно згідно вказаного переліку:
- громадський будинок (контора), АДРЕСА_1 (має 4 складові частини);
- комплекс будівель (молочно-тваринницька ферма), АДРЕСА_6 (має 7 складових частин);
- комплекс будівель, АДРЕСА_3 (має 9 складових частин);
- комплекс будівель (зерновий тік), АДРЕСА_6 (має 16 складових частин);
- комплекс будівель (тракторна бригада), АДРЕСА_7 . (має 8 складових частин).
       Відповідно даних Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧЕ № 000072 від 16 січня 2017 року, виданого Білоусівською сільською радою Приватному підприємству «Білоусівське», вбачається, що підприємство має право на майновий фонд майна Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча село Білоусівка згідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 18 лютого 2000 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 18.02.2000 року становить 2 170 846 грн., частка ПП «Білоусівське» визначена у розмірі 933 306,96 грн., що становить 42,99 відсотки.
       Із даних Свідоцтва про право власності на майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЧЕ № 000111 від 25 червня 2018 року, виданого Білоусівською сільською радою ПП «Білоусівське», вбачається, що підприємство має право на майновий фонд Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча село Білоусівка згідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 20 лютого 2000 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 20.02.2000 року становить 2 170 846 грн., частка ПП «Білоусівське» визначена у розмірі 635 523,66 грн., що становить 30,820 відсотки.
Із даних копій реєстраційних справ № 1353737771206, № 1353739271206, № 1353730771206, № 1353733071206 та 1353735371206 вбачається, що вони стосуються реєстрації права власності на об`єкти: молочно-тваринницька ферма, АДРЕСА_6 ; громадського будинку контори, АДРЕСА_1 ; комплексу будівель тракторної бригади, АДРЕСА_5 ; комплексу будівель зерновий тік, АДРЕСА_4 ; комплексу будівель по АДРЕСА_3 , які мають у своєму складі інші об`єкти.
       Кожна справа містить в якості документів, що стали підставою для проведення реєстраційної дії: акт б/н приймання-передачі виділеного нерухомого майна в натурі власнику майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства від 14.06.2017 року; копію технічного паспорту, виготовленого на замовлення ПП «Білоусівське» станом на 14.02.2017 року; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором Бірюком О.В. за наслідками розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 12.09.2017 року, яку подав ОСОБА_12 , що діє на підставі довіреності № б/н, від 31.08.2017 року, виданої директором ПП «Білоусівське» ОСОБА_2 ; Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності об`єкта нерухомого майна. Інші документи в матеріалах справ відсутні. Державним реєстратором прав на нерухоме майно всіх вказаних справ є приватний нотаріус Бірюк О.В., Драбівського районного нотаріального округу, Черкаської області. Рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_13 по всіх справах було прийнято 16.09.2017 року власником всіх об`єктів вказано Приватне підприємство «Білоусівське» з розміром частки 1.
       Підставою виникнення права власності всіх об`єктів вказано Акт приймання-передачі нерухомого майна б/н, виданий 14.06.2017 року, видавник: ПП «Білоусівське», співвласники майна КСП ім. Ілліча.
Так, у відповідності до положень ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, тому обставина належності позивачу ОСОБА_1 частки у розмірі 9,4889% у майні КСП ім. Ілліча, с. Білоусівка, доказуванню не підлягає, що і було вірно вказано судом першої інстанції.
       Згідно зі статтями 13,41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб?єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. 
       Усі суб?єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об?єктів права приватної власності може бути здійснене лише, як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.
       Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
Згідно змісту ст.ст. 7,8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.
Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном. Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених (ч. 2,3 ст. 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).
До пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства ( ч.ч.1,2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»).
       Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. 
Згідно до п.п. 2.4 та 2.5 Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності, власниками майнових паїв колишніх Колективних сільськогосподарських підприємств, які затверджені Наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05. 2008 року № 315 затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється через загальні збори співвласників.
       Рішення загальних зборів співвласниками приймається за згодою не менше, як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно
Зокрема, згідно п. 13, 14 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів Колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. 
У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.
До зазначеного списку додаються такі документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонду; уточнений перелік майна пайового фонду.
Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються, посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена Колективного сільськогосподарського підприємства. 
       Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.
       Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України (від 23 серпня 2016 р. № 553) затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
       Згідно п. 6,7 Порядку Державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, іншими законами України та цим Порядком.
       Так, відповідно до  п. 51 Порядку для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна.
       Аналогічні підстави для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності у зв?язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств, викладені у листі Державної реєстраційної служби України від 06 червня 2014 року № 9299/05-15-14 «Щодо порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств».
       Відповідно до положень ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.
Згідно до положень ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Так, суд першої інстанції вірно вказав, що ПП «Білоусівське», звертаючись 12.09.2017 року до приватного нотаріуса Бірюка О.В., як до державного реєстратора, для реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, не надало обов`язковий для проведення реєстраційних дій документ - Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат).
Отже, при розгляді справи судом встановлено, що реєстрація права власності проведена без надання свідоцтва про право власності ПП «Білоусівське» на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча (майновий сертифікат) з відміткою про виділення майна в натурі.
При цьому, судом першої інстанції вірно вказано на ту обставину, що, незважаючи на те, що з матеріалів справи вбачається, що такий документ отримувався ПП «Білоусівське» 16.01.2017 року, однак на момент реєстрації права власності на майно підприємству належало лише частка 42 %. 
26.06.2018 року ПП «Білоусівське» отримало Свідоцтво про право власності ще на 30,820% частки майна КСП ім. Ілліча, тобто уже після реєстрації за ним права власності на майно. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції вірно акцентував увагу на тому, що на вказаних Свідоцтвах відсутня відмітка про виділення майна в натурі, засвідчена підписом керівника підприємства та печаткою.
       За таких обставин, приватний нотаріус Бірюк О.В. провів реєстраційні дії на підставі документів, які не відповідають вимогам закону та при відсутності документів, обов`язковість наявності яких передбачена Порядком (затвердженим Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127).
       Судом першої інстанції надано належну правову оцінку доказам : акту приймання-передачі, виділеного нерухомого майна в натурі власнику майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства б/н від 14.06.2017 року.
       Відповідно до ч. 1 ст. 237 представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
       Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також, особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів відповідно до ч. 2 ст. 237 ЦК України.
       Згідно ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, представником ПП «Білоусівське» і Співвласників майна реорганізованого КСП ім. Ілліча вказана одна і та ж особа - ОСОБА_2 , що суперечить положенням статей 237, 238 глави 17 Цивільного кодексу України щодо представництва юридичних осіб. 
       Крім того, в матеріалах справи відсутній документ, який би достовірно підтвердив наявність повноважень у ОСОБА_2 представляти інтереси співвласників майна КСП ім. Ілліча під час його приймання–передачі ПП «Білоусівське», оскільки, як вбачається з рішенням спілки по 3 питанню, викладеному у протоколі № 221116/1 від 22.11.2016 року було вирішено майно співвласників передати цілісно новоствореній на базі майна співвласників юридичній особі, проте з наданих документів не вбачається, що такою юридичною особою є саме ПП «Білоусівське», що і було вірно вказано судом першої інстанції.
Відтак, участь ОСОБА_2 в вищевказаних діях належним чином не обґрунтована, а тому Акт від 14.06.2017 року викликає сумнів у своїй достовірності.
       Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України.
       При цьому, належність доказів – правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
       Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також, враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.
       Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
       Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
       Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно ст.76 ЦПК України.
       Як зазначено судом першої інстанції та встановлено при розгляді апеляційної скарги судом апеляційної інстанції, з матеріалів справи не вбачається, що Спілка співвласників майна КСП ім. Ілліча отримувала статус юридичної особи, була створена та діяла відповідно до положень чинного законодавства України, мала повноваження представляли інтереси співвласників майна КСП ім. Ілліча.
       Так, відповідно до частин 8, 9 ст. 9 Закону України «Про громадські об`єднання», громадське об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність із статусом юридичної особи або без такого статусу, підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», протягом 60 днів з дня проведення установчих зборів.
       У разі неподання (не надсилання) документів для реєстрації громадського об`єднання протягом 60 днів з дня утворення таке громадське об`єднання не вважається утвореним.
Дії від імені незареєстрованого громадського об`єднання, крім дій, пов`язаних з реєстрацією такого об`єднання, забороняються.
        Відповідно до даних відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та реєстру громадських об`єднань, спілка співвласників майна КСП ім. Ілліча с. Білоусівка не зареєстрована.
       Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи, норми права, наявні в матеріалах справи докази, як в підтвердження позовних вимог, так і в їх заперечення, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що судами при розгляді даної справи встановлено, що питання щодо виділення майнового паю в натурі, способу такого виділення, визначення конкретного майна, яке передається власнику майнового паю, відноситься до компетенції зборів співвласників.
       Рішень про виділення ПП «Білоусівське» частки в натурі співвласниками не приймалося, збори з цього приводу не проводились. Доказів, які спростовували дані твердження, в матеріалах справи не міститься, а відповідачем до суду останній не було надано.
       Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що передача майна пайового фонду могла бути проведена за актом приймання-передачі лише на підставі відповідного рішення співвласників про виділення майна в натурі, яке в матеріалах справи не міститься та відсутнє.
       Колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу на тому, що ПП «Білоусівське» створене лише 25.11.2016 року, проте рішення про передачу вище зазначеного майна датується 22.11.2016 року, тобто до моменту створення ПП «Білоусівське», на що звернуто увагу і районним судом.
Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що слід звернути увагу на той факт, що ПП «Білоусівське» створене лише із статутним капіталом 500 грн., який є незмінним. Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про створення підприємства на базі майна КСП, доказів викупу у співвласників майна чи майнових паїв у розміру частки 100%, які відповідач не надав.
       Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе звернути увагу, що лише частка позивача ОСОБА_1 на майновий пай члена КСП ім. Ілліча с. Білоусівка становить 9,4889%, що становить розмір 204999 грн.
       Таким чином, вищевикладені обставини справи свідчать про недобросовісність та незаконність ПП «Білоусівське» проведення державної реєстрації права власності, яка належить КСП ім. Ілліча.
Стосовно проведення зборів співвласників 22.11.2016 року, то колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати наступне.
       Так, у наданій відповідачем копії протоколу № 221116/1 зазначено про збори уповноважених Спілки (об`єднання) громадян – співвласників сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча.
       По-перше, як зазначалося вище, об`єднання співвласників майна КСП ім. Ілліча не легалізувалось та не реєструвалось, що унеможливлює вчинення від його імені будь-яких юридично значимих дій. Доказів реєстрації чи легалізації об`єднання відповідач суду не надав.
       По-друге, у протоколі зазначено 123 присутні особи. Однак, хто саме був присутній, чи мають присутні право на майновий пай члена КСП, і відповідно, право голосу, чи достатньо голосів присутніх для прийняття рішення про виділення майна в натурі – такої інформації дані протоколу не містять.
       Таким чином, судом першої інстанції,в ході розгляду справи був зроблений вірний висновок, що відповідачем не надано доказів проведення 22.11.2016 року легітимних зборів співвласників розпайованого майна КСП ім. Ілліча.
       Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
       Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов?язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов?язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв?язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів . Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.
Правочин - це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.
       Таким чином, Акт приймання-передачі майна від 14.06.2017 року є правочином, який підтверджує волевиявлення сторін, має юридичні наслідки - набуття та припинення права власності на нерухоме майно, а отже правочин оформлений актом приймання-передачі підлягає визнанню недійсним.
       Оскільки, вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора є похідними, від визнання недійсним Акту приймання передачі нерухомого майна б/н від 14.06.2017 року, то дані вимоги також підлягають до задоволення.
Щодо доводів скаржника в апеляційній скарзі, що позивачем ОСОБА_1 не доведено порушення його прав та інтересів, то вказані доводи відповідача не знаходять свого відображення у відповідності до матеріалів справи та їх обставин, виходячи з наступного.
Так, оформлення Акту приймання-передачі та реєстрація права власності за ПП «Білоусівське» проведено в червні-вересні 2017 року після того, як позивач ОСОБА_1 придбав майнові паї та звернувся до Білоусівської сільської ради із заявою про видачу нового свідоцтва про право власності на майновий пай. 
       Майно, на яке 12.09.2017 року зареєстроване право власності за ПП «Білоусівське», складає все пайове майно КСП ім. Ілліча, яке існує на сьогоднішній день.
Таким чином, внаслідок дій відповідача та третьої особи, ОСОБА_1 позбавлений права на майновий пай, оскільки спільна власність на пайовий фонд протиправно фактично припинена, у зв`язку з чим ОСОБА_1 втратив можливість реалізувати свої права співвласника, в тому числі, на виділення йому майна в натурі. 
        Отже, у даному випадку належним та ефективним способом захисту порушеного права, який передбачений законом, є визнання недійсним Акту приймання-передачі майна та скасування рішень державного реєстратора з одночасним припиненням права власності відповідача.
       Колегія суддів вважає за важливе вказати, що скаржником в апеляційній скарзі не спростовано жодного висновку суду першої інстанції стосовно встановлених обставин по справі, не зазначено невідповідність встановленим обставинам судом першої інстанції та не вказано, які саме норми матеріального права порушив суд першої інстанції.
       Тому доводи скаржника зводяться лише до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував, навівши свої аргументи.
       Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.
       Доводи апеляційної скарги, які значною мірою зводяться до необхідності переоцінки доказів у справі, не свідчать про неправильне застосування районним судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
       Отже, вирішуючи спір в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
       Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, яким з`ясовані обставини справи, а доводи скаржника зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів.
 
       Посилання скаржника  в апеляційній  скарзі  на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального  та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи  нічим не підтверджено та не наведено підстав, визначених у ст. 376 ЦПК України, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення у справі.
        Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує  суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку  можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
 
       За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення згідно доводів та вимог апеляційної скарги.
       З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
       Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
              Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Білоусівське» – залишити без задоволення.
       Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 20.09.2022 року – залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно – процесуальним законодавством.
       Повний текст постанови складений 26.12. 2022 року.
       Головуючий Л.В. Нерушак
Судді Б.Б. Вініченко

О.М. Новіков