Ухвала
Іменем України
27 лютого 2023 року
м. Київ
Провадження № 51-3046 зр 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого -                                           ОСОБА_1 ,
суддів:                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі                                            ОСОБА_4 ,
за участю прокурора                                  ОСОБА_5 , 
розглянув у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про роз`яснення постанови Верховного Суду  від                         02 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 ,
встановив:
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2022 року   ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Ухвалено строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили, та на підставі                           ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 18 грудня 2019 року до 09 червня 2020 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_8 та стягнуто на його користь з ОСОБА_7 42 406,12 гривень матеріальної шкоди і 10 000 гривень моральної шкоди.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.  
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року цей вирок змінено в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 .
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 6600 гривень               витрат на правову допомогу.
В решті вирок залишено без змін. 
Постановою Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 02 лютого 2023 року касаційні скарги засудженого                 ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , залишено без задоволення.
В порядку ч. 2 ст. 433 КПК України, вирок Індустріального районного суду                                           м. Дніпропетровська від 08 квітня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінено.
Пом`якшено призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання за                      ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада               2015 року) зараховано у строк покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення із 18 грудня 2019 року до 09 червня 2020 рокувключно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У решті судові рішення залишено без зміни.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 звернулася до суду касаційної інстанції із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від                        02 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 . У заяві просить остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 21 день, звільнити ОСОБА_7 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю   1 рік та покласти на ОСОБА_7 згідно п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.  Зазначає, що ОСОБА_7 раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 зі своєю родиною, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Вважає, що судові рішення в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, витрат на правову допомогу реально можуть бути виконані у разі звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що підстав для роз`яcнення постанови Суду не вбачається, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що в роз`ясненні вказаної постанови необхідно відмовити.
Положенням ч. 4 ст. 441 КПК України визначено, що судові рішення суду касаційної інстанції роз`яснюються учасникам судового провадження в порядку, передбаченому статтею 380 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПКУкраїни, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
У той же час, як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 02 лютого                      2023 року, текст постанови складено відповідно до вимог статей 441, 442 КПК України з посиланням на норми діючого кримінального процесуального закону, постанова викладена чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння її точного змісту.
Водночас у своїй заяві захисник ОСОБА_6 по суті не погоджується із рішенням касаційного суду та фактично просить про зміну судового рішення в частині призначеного остаточного покарання, і  внесення до нього нових даних, що не охоплюються положеннями ст. 380 КПК України. 
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для роз`яснення постанови Верховного Суду від 02 лютого 2023 року.
Керуючись статтями 380, 441 КПК України, Суд
 
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про роз`яснення постанови Верховного Суду  від 02 лютого 2023 року щодо               ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                ОСОБА_3