ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2022 року 
м. Київ

справа № 826/12592/14
адміністративне провадження № К/990/21586/22 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                     Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                   Загороднюка А.Г., 
                                                            Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1   
на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.02.2022 (головуючий суддя -                  І.П. Васильченко)
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022 (головуючий суддя -  В.В. Файдюк, судді - Є.І. Мєзєнцев, Я.М. Собків)
у справі № 826/12592/14 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві   
про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

установив:

Короткий зміст позовних вимог 
1. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просила:
- визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва при створенні «комісії по трудовим спорам», засіданнях «комісії» 06.06.2014, 12.06.2014 та їх «рішеннях», виданні наказу від 14.08.2014 № 155/к, звільненні позивача з роботи 14.08.2014 та розрахунку при звільненні;
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва скасувати рішення комісії від 06.06.2014 та від 12.06.2014, наказ від 14.08.2014 № 155/к, поновити позивача на посаді головного спеціаліста відділу контролю за правильністю призначення пенсій, внести відповідні записи до трудової книжки;
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва виплатити середній заробіток за період вимушеного прогулу з розподілом його помісячно за весь період з урахуванням щомісячної індексації заробітної плати;
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва відкоригувати індивідуальні відомості позивача про застраховану особу (дані системи персоніфікованого обліку) шляхом внесення до них змін з урахуванням виплати середнього заробітку за період вимушеного прогулу помісячно з індексацією.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
2. Справа розглядалася судами попередніх інстанцій неодноразово.
3. Постановою Верховного Суду від 09.10.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 у справі № 826/12592/14 скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва від 14.08.2014 № 155/к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу контролю за правильністю призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва з 14.08.2014. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання незаконними дій управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва при створенні «комісії по трудовим спорам», проведенні засідань «комісії» 06.06.2014, 12.06.2014 та скасування рішень комісії від 06.06.2014, 12.06.2014, а також зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1 відмовлено. Адміністративну справу                         № 826/12592/14 в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов`язання управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період вимушеного прогулу з розподілом його помісячно за весь період з урахуванням щомісячної індексації заробітної плати, а також відкоригувати індивідуальні відомості позивача про застраховану особу (дані системи персоніфікованого обліку) шляхом внесення до них змін з урахуванням виплати середнього заробітку за період вимушеного прогулу помісячно з індексацією направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
4. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020, позов задоволено частково. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.08.2014 по 09.10.2019 у розмірі 282 806 грн 70 коп. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4 561 грн 40 коп. В іншій частині позову відмовлено.
5. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2020, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2020, виправлено описку в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020, а саме: зазначено вірно дату ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від « 15.06.2020» та розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі                                  « 4 823 грн 06 коп».
6. 08.07.2021 на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 у справі № 826/12592/14 за нововиявленими обставинами, в якій позивач просить здійснити перегляд рішення суду першої інстанції та зобов`язати відповідача доплатити позивачу 16  223 грн 02 коп середнього заробітку за період вимушеного прогулу з 14.08.2014 по 09.10.2019, зобов`язати відповідача відкоригувати індивідуальні відомості позивача про застраховану особу, зазначивши суму 4  823 грн 06 коп, визначену рішенням від 16.07.2020 з урахуванням ухвали від 27.08.2020, щомісячно за весь період з 01.09.2014 по 09.10.2019.   
Вказана заява обґрунтована тим, що відповідачем невірно виконано рішення суду, а саме нараховано та виплачено середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у меншому розмірі ніж встановлено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020. Як нововиявлену обставину позивач вказує довідку (форма ОК-5) від 05.07.2021, з якої вбачається виплата позивачу щомісячно коштів у меншому розмірі ніж визначено рішенням суду в частині, що допущена до негайного виконання. На підтвердження наявності нововиявлених обставин заявницею надано довідки про індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб від 31.12.2020 та від 05.07.2021 (форма ОК-5). Також, надано відомості про суму виплачених доходів та утриманих податків від 14.03.2021. Позивач стверджує, що про існування нововиявлених обставин їй стало відомо 05.07.2021 з довідки (форма ОК-5).
7. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.02.2022, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020.
8. При прийняті рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що зазначені позивачем обставини не відповідають переліку нововиявлених та виключних обставин, визначених процесуальним законом, а тому не можуть бути підставою для перегляду рішення суду Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
9. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, задовольнити заяву позивача про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 у цій справі за нововиявленими обставинами та переглянути таке. 
10. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги позивач вказує, що відповідачем неправильно виконано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020, а саме відповідачем виплачено кошти у 2020 році, проте у індивідуальних відомостях сплата страхових внесків відповідачем не відображена. Довільна сплата внесків відповідачем, про яку позивачу стало відомо з Індивідуальних відомостей від 05.07.2021 і яка вплинула на розмір пенсії позивача, спонукала її звернутися до суду про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленою обставиною. На переконання позивача, судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень допущено надмірний формалізм, не враховано, що рішення, яке просить переглянути позивач, всупереч частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України виявилося неефективним способом захисту прав позивача.     
Позиція інших учасників справи
11. У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення судів попередніх інстанцій - без змін.   
Рух касаційної скарги
12. Ухвалою Верховного Суду від 31.08.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
13. Ухвалою Верховного Суду від 28.12.2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
Оцінка Верховного Суду
14. Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
15. Згідно з частиною другою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
16. Частиною четвертою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
17. Верховний Суд зауважує, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
18. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 
1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 
2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 
3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
19. Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.
20. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
21. Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі           № 2а-7523/10/1270, від 02.05.2018 у справі № 303/3535/16-а, від 04.09.2018 у справі № 809/824/17, від 22.11.2018 у справі № 826/14224/15, від 06.02.2019 у справі № 822/862/15, від 10.07.2020 у справі № 823/1440/17.
22. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підтвердження підстав для перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020, заявниця вказувала, що відповідачем невірно виконано рішення суду, а саме нараховано та виплачено середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у меншому розмірі, ніж встановлено рішенням, яке вона просить переглянути. Нововиявленою обставиною позивач вважає довідку (форма ОК-5) від 05.07.2021, з якої встановлено, що виплата їй щомісячно коштів у меншому розмірі, ніж визначено рішенням суду в частині, що допущена до негайного виконання. На підтвердження нововиявлених обставин заявницею надано довідки про індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб від 31.12.2020 та від 05.07.2021 (форма ОК-5), про існування нововиявленої обставини їй стало відомо 05.07.2021 з довідки (форма ОК-5).
23. Водночас, обставини, на які посилається заявниця, виникли після ухвалення судом рішення та такі не можуть впливати на оцінку вже досліджених судом доказів. 
24. В даному випадку зміст заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами зводиться виключно до незгоди позивача в частині виконання відповідачем рішення суду щодо виплати заявниці середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
25. При цьому, позивачем не наведено жодних фактичних даних, які існували під час прийняття судом рішення у справі № 826/12592/14 та не були відомі і не могли бути відомі під час розгляду справи, на спростування фактів, які було покладено в основу рішення.
26. За наведених обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що наведена заявником обставина не відповідає вищенаведеним ознакам та критеріям, а тому не є нововиявленою у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України і не може бути підставою для перегляду судового рішення.
27. Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
28. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки щодо розподілу судових витрат 
29. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
30. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.02.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022 у справі № 826/12592/14 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.Г. Загороднюк                                        

          Н.М. Мартинюк