Постанова
іменем України 
09 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 678/494/17
провадження № 51-5273 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
а також у режимі відеоконференції:
захисника                                                    ОСОБА_6 ,
засудженого                                               ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу судді Хмельницького апеляційного суду від 15 серпня 2022 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2022 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 звернулися до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із заявами про перегляд вироку цього суду від 07 вересня 2017 року за нововиявленими обставинами.
Місцевий суд ухвалою від 15 липня 2022 року відмовив у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами за зазначеними заявами.
ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на цю ухвалу.
Суддя Хмельницького апеляційного суду ухвалою від 15 серпня 2022 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 з підстав, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що засуджений подав скаргу після закінчення строку апеляційного оскарження та не порушив питання про поновлення цього строку.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, які її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, зобов`язавши цей суд задовольнити його апеляційну скаргу та призначити новий розгляд в іншому суді першої інстанції. Вважає, що суддя не врахував правил обчислення процесуальних строків для осіб, які тримаються під вартою, та дійшов необґрунтованого висновку, що апеляційну скаргу було подано після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду. Також у касаційній скарзі засуджений навів доводи щодо незаконності, на його думку, ухвали місцевого суду.
Позиції інших учасників судового провадження
Під час касаційного розгляду засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 просили задовольнити касаційну скаргу на викладених у ній підставах.
Прокурор ОСОБА_5 вважав, що касаційну скаргу засудженого слід задовольнити частково та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотним є таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на апеляційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції може бути подано протягом семи днів із дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення (ч. 3 ст. 395 КПК України).
При перевірці додержання встановлених законом строків на апеляційне оскарження судового рішення необхідно враховувати положення ст. 116 КПК України, відповідно до яких строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Ці законодавчі приписи апеляційний суд залишив поза увагою.
Так, ОСОБА_7 , який тримається під вартою, копія ухвали місцевого суду від 15 липня 2022 року була вручена під розписку 25 липня 2022 року.
Отже, виходячи з приписів п. 2 ч. 2 та ч. 3 ст. 395 КПК України, останній день строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення для ОСОБА_7 припадав на 01 серпня 2022 року.
До касаційної скарги засуджений долучив довідку співробітника ДУ «Замкова виправна колонія (№ 58)», з якої слідує, що саме 01 серпня 2022 року ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу службовій особі цієї установи для відправки до суду.
Таким чином, з урахуванням положень ст. 116 КПК України, засуджений не порушив установленого законом строку на апеляційне оскарження зазначеного вище судового рішення.
Проте суддя апеляційного суду в ухвалі послався на дату 02 серпня 2022 року, зазначену на поштовому штемпелі на конверті, в якому було відправлено апеляційну скаргу засудженого, та, не з`ясувавши дати отримання ОСОБА_7 ухвали місцевого суду та дати подання ним апеляційної скарги на це судове рішення,  дійшов необґрунтованого висновку, що засуджений подав скаргу поза межами строку на апеляційне оскарження.
Крім цього, суддя апеляційного суду послався в мотивувальній частині ухвали на положення п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, якими передбачено одну з підстав для повернення апеляційної скарги, однак у резолютивній частині ухвали постановив рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, чим допустив суперечності.
Такі порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного та обґрунтованого судового рішення, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для його скасування та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого слід урахувати наведене й на стадії прийняття апеляційної скарги діяти відповідно до вимог статей 395, 398 КПК України.
Оскільки викладена в касаційній скарзі вимога ОСОБА_7 до Верховного Суду зобов`язати апеляційний суд прийняти рішення про задоволення його апеляційної скарги не узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими ст. 436 КПК України, касаційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
у х в а л и в:
Касаційну   скаргу   засудженого ОСОБА_7  задовольнити частково.
Ухвалу судді Хмельницького апеляційного суду від 15 серпня 2022 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2022 року, скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                    ОСОБА_3