П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 лютого 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/9461/22	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 31 травня 2022 року № 401 про застосування дисциплінарного стягнення в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22 червня 2022 року № 441 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення;
- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, а саме щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022;
- зобов`язати Головне управління в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток, із врахуванням щомісячної додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позову зазначалось, що позивач не вчиняв жодного дисциплінарного проступку, а відтак його звільнення є незаконним. При цьому позивач вказував, що має також право на додатковий вид грошового забезпечення у вигляді щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень, але відповідач такі нарахування та виплати не здійснив. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Одеса у задоволені позову відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивача не було ознайомлено із наказом про передислокацію від 24 лютого 2022 року, а про його існування стало відомо лише у травні 2022 року, коли надійшов лист-запрошення для надання пояснень в рамках службової перевірки. 
Апелянт звертає увагу на те, що відсутність на службі була викликана поважними причинами, оскільки існувала реальна загроза для його життя і здоров`я внаслідок окупації рф міста Херсона та Херсонської області. При цьому неможливість залишення тимчасово окупованої території зумовлена відсутністю «зелених коридорів», а також протиправними діями окупаційних військ рф, які були спрямовані на заборону пересування шляхами, що супроводжувалося обстрілами цивільного населення.
Крім того, апелянт наполягає на тому, що має право на отримання щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень, оскільки ця виплата входить до складу грошового забезпечення працівників поліції та виплачується на період дії воєнного стану. Враховуючи те, що за спірний період позивачу виплачувалося грошове забезпечення без вказаної винагороди, то наявні правові підстави для задоволення позову в цій частині. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначається про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року не має. 
Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю;               2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 з               2013 року по 06.11.2015 проходив службу в ОВС, в Національній поліції проходив службу з 07.11.2015 та наказом № 441о/с від 22.06.2022 звільнений з поліції.
07.05.2022 та 10.05.2022 заступник начальника управління кадрового забезпечення ГУНП в Херсонській області Сергій Дячук 07.05.2022 та 10.05.2022 у приміщенні ГУНП в Миколаївській області у присутності свідків склали Акти про відсутність на службі (робочому місці) працівників, в яких встановили відсутність позивача на службі без поважних причин станом на 18.00 год. 07.05.2022 та з 09.00 год. по 18.00 год. 10.05.2022.
Заступник начальника ГУНП в Херсонській області Олександр Баклан 10 травня           2022 року надав доповідну записку начальнику ГУНП в Херсонській області Ігорю Королю про те, що 24.02.2022 відбулося вторгнення військ російської федерації на територію України, наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце. Станом на 07.05.2022 відсутні на службі без поважних причин поліцейські підрозділів ГУНП в Херсонській області, які згідно з наказом ГУНП № 87 не прибули (евакуювались) до місця передислокації Головного управління або до безпечних районів, а саме: капітан поліції ОСОБА_1 (0096276), старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління, на підставі чого просить призначити проведення службового розслідування та припинити виплати грошового забезпечення.
На підставі вказаної доповідної записки наказом ГУНП в Херсонській області від 10.05.2022 року № 184 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» було призначено службове розслідування у формі письмового провадження та сформовано дисциплінарну комісію.
10.05.2022 р. відповідач наказом «Про припинення виплат грошового забезпечення» № 185 припинив виплату грошового забезпечення позивачу з 10.05.2022.
За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, який полягає в порушенні службової дисципліни, не виконанні службових обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, в порушенні Присяги працівника поліції, не виконанні наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» та відсутності з 24.02.2022 року на службі без поважних причин.
Службове розслідування встановило, що 24.02.2022 відбулося вторгнення військ Російської Федерації на територію України та розпочалась повномасштабна збройна агресія РФ проти України.
Наказом ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце. У відповідності до інформації з групи «Інформування керівників ГУНП» у месенджері «Телеграм», яка використовувалася для здійснення інформування керівників органів та підрозділів було надіслано інформацію про 100 % евакуацію особового складу, а 25.02.2022 року за допомогою месенджера надано команду особовому складу, який не евакуювався у безпечне місце, виїхати в бік м. Миколаєва.
В ході службового розслідування встановлено, що з інформації УКЗ ГУНП щодо чисельності атестованих працівників відповідача, які з початку широкомасштабної збройної агресії РФ та тимчасової окупації територій Херсонської області прибули на підконтрольну територію Збройних сил України для несення служби до підрозділів поліції інших регіонів станом на 18.04.2022 налічується 781 працівник, станом на 09.05.2022 1467. Тобто, з               18.04-09.05.2022 на підконтрольну територію прибуло 686 атестованих працівників. При цьому, за час проведення службового розслідування з окупованої військами РФ території Херсонської області здійснили виїзд на підконтрольну ЗСУ територію та прибули до місця дислокації відповідача 58 працівників.
У висновку службового розслідування зазначено, що під час службового розслідування були опитані керівники підрозділів (служб) та територіальних (відокремлених) підрозділів поліції ГУНП в Херсонській області, підлеглі яких відсутні на службі без поважних причин, які зазначили, що наказ начальника ГУНП в Херсонській області щодо здійснення евакуації в безпечний район (м. Миколаїв чи інші визначені райони) доводили своєму підлеглому особовому складу у телефонному режимі або за допомогою месенджерів.
В матеріалах справи наявні пояснення заступника начальника УОАЗОР ГУНП Дегтерьова К.Є. від 24.05.2022 в яких він повідомив, що 25.02.2022 у першій половині дня він знаходився в ГУНП в Херсонській області у службовому кабінеті заступника начальника ГУНП полковника поліції ОСОБА_2 , де також перебував начальник ГУНП полковник поліції ОСОБА_3 , інші керівники ГУНП та інший керівний склад підрозділів ГУНП. Близько 13:00 год. начальник ГУНП Король І.В. оголосив наказ про проведення евакуації особового складу, який ще залишився у м. Херсон та вказане було викладено в групі «Інформування керівників ГУНП» для доведення до усіх підлеглих працівників їх керівниками. 14:10 год. начальником УОАЗОР ГУНП ОСОБА_4 команда про евакуацію продубльована в групі «УОАЗОР».
24.05.2022 р. Голова дисциплінарної комісії листом № 873/04/32-2022 повідомив позивача, що відносно нього проводиться службове розслідування та запропонував прибути 27.05.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , для надання пояснень.
24.05.2022 р. позивач направив листа відповідачу за № 873/04/32-2022, де повідомив, що бажає продовжувати службу в Національній поліції України та у випадку організації керівництвом ГУНП в Херсонській області безпечного «зеленого коридору» для виїзду з окупованої території він здійснить виїзд та вихід на роботу. Крім того, позивач повідомив, що з наказом начальника відповідача щодо евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП  у визначений безпечний район його ніхто не ознайомлював та про його існування не доводив.
28.05.2022 відповідач склав Акт № 973/2022 про неприбуття працівників для надання пояснення, де зазначив, що станом на 10:00 год. 28.05.2022 позивач не прибув для надання пояснень та про причини свого неприбуття не повідомив.
У висновку службового розслідування дисциплінарна комісія зазначила, що пояснення працівників поліції з приводу неможливості евакуюватися у зв`язку з відсутністю «зелених коридорів» не можуть бути розцінені як поважність відсутності на службі в період дії воєнного стану на підставі того, що станом на 31.05.2022 року 1523 працівника ГУНП в Херсонській поліції виконало наказ начальника про евакуації в безпечне місце за відсутності «зелених коридорів» та на сьогодні несуть службу на підконтрольній Україні території.
Крім того, більшість членів дисциплінарної комісії покинули ГУНП в Херсонській області 25.02.2022 близько опівдня, що підтверджує відсутність блокування виїзду збройними силами РФ з м. Херсона, принаймі до опівдня 25.02.2022.
31.05.2022 начальник управління головної інспекції ГУНП в Херсонській області Кардава Тенгіз у приміщенні ГУНП в Миколаївській області у присутності свідків склали Акт про відсутність на службі (робочому місці) працівників, в якому встановили відсутність позивача на службі без поважних причин станом на 31.05.2022.
Таким чином, дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, який полягає в порушенні службової дисципліни, не виконанні службових обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, в порушенні Присяги працівника поліції, не виконанні наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» та відсутності з 24.02.2022 року на службі без поважних причин.
На підставі викладеного комісія вважала за грубе порушення службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, вимог ч. 4 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ст. 23, п. 2           ст. 24, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції, абз. 1, 2 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 до позивача застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області № 401 від 31.05.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення», за грубе порушення службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, вимог ч. 4 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ст. 23, п. 2 ст. 24, ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абз. 1, 2 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, капітана поліції ОСОБА_1 (0096276), старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління звільнено зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 22.06.2022 № 441 о/с «Про особовий склад» позивача згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення звільнено зі служби.
Не погоджуючись із діями та наказами позивача про  звільнення,  вважаючи їх  незаконним позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що перебування позивача у відпустці не є підставою для неприбуття його за викликом до відповідача з метою подальшої евакуації в умовах дії правового режиму воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року. При цьому суд прийшов до висновку, що позивач був обізнаний про існування наказу стосовно евакуації (передислокації) підрозділів від 24 лютого 2022 року, повинен був знати про основні евакуаційні заходи та мав усвідомлювати необхідність виїзду з окупованої території. 
Суд відхилив доводи позивача щодо порушення відповідачем строків застосування дисциплінарного стягнення  та вказав, що позивачем не доведено існування непереборних обставин, які б унеможливлювали безпечний виїзд позивача з тимчасово окупованої території Херсонської області. 
Окрім цього, з урахуванням того, що відносно позивача наказ про виплату йому додаткової винагороди не видавався, позивач не довів виконання ним службових обов`язків за спірний період за місцем його перебування, а також не брав участі у бойових діях, не забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, то підстав для виплати йому додаткової винагороди не має. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.
Відповідно до п. 13 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру», до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.
За приписами ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII.
Згідно приписів п.1, п.2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Приписами ст. 64 Закону № 580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного Статуту передбачено, зокрема пунктами 1, 4, 5, визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема,
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.
Відповідно до.1 ст.5 Дисциплінарного статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
Згідно приписів абз.1, 2, 20 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2036 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: 
- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:               1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).
Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;              2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Отже, підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.
Відповідно до ч.1 ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
За обставинами справи, підставою для призначення і проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1  стала фактична відсутність його на службі з 24.02.2022 року та невиконання позивачем наказу керівника про евакуацію з міста Херсона.
Відсутність позивача на службі підтверджується наявними в матеріалах справи актами №621/2/02-2022 від 07.05.2022,  №660/2/02-2022 від 10.05.2022 та №1036/2022 від 31.05.2022 (а.с.102).
Згідно з наказом начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», з 06.00 24 лютого 2022 року введено в дію План евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район (п. 1 наказу). Основним місцем евакуації визначити Миколаївську область (п.2 наказу). Заступникам начальника Головного управління, керівникам структурних підрозділів апарату,  начальникам територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП та підпорядкованих їм відділів і відділень поліції забезпечити виконання заходів, передбачених Планом. Організувати завантаження та вивезення у визначені безпечні райони службової документації, зброї та інших матеріальних цінностей. Довести до відома підпорядкованих працівників інформацію щодо місця передислокації ГУНП у відповідних областях (п. 3 наказу) (а.с.108).
Колегією суддів встановлено, що вказівку евакуюватися працівникам поліції було надано у месенджері в групі «УОАЗОР» заступником начальника ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5   25.02.2022 року о 14 год. 10 хвл. (а.с94-.95)
Суд першої інстанції вірно не врахував доводи позивача з приводу того, що йому не було відомо про наказ щодо необхідності евакуації, оскільки вказані доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме перепискою в месенджері про те, що позивач намагався  евакуюватися з окупованої території, зокрема  25.04.2022, що є належним доказом на підтвердження того, що позивач знав і розумів про необхідність евакуюватися з м. Херсон для подальшого проходження служби.
Також, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що  наказ необов`язково має бути відданий у письмовій формі, також допускається форма його віддання усно з використанням технічних засобів зв`язку, а повідомлення на які посилається відповідач, на думку судової колегії  є зрозумілими та не потребують подвійного тлумачення.
Колегія суддів не приймає доводи апелянта про те, що він перебував у відпустці, оскільки відповідно до Інструкції з організації оповіщення в ГУНП в Херсонській області про приведення у вищі ступені мобілізаційної готовності та порядку проведення перевірок мобілізаційної готовності, затвердженої наказом ГУНП від 15.03.2019 № 203дск, сигнали оповіщення особового складу передаються працівниками чергових частин підрозділів ГУНП та працівниками, які цілодобово чергують у підрозділах апарату ГУНП, згідно з розробленими схемами оповіщення особового складу. 
Крім того, у Інструкції зазначено, що у разі оголошення сигналу оповіщення «Бойова тривога», у термін до трьох годин, до заздалегідь визначеного місця збору прибувають усі працівники підрозділів ГУНП з відкликанням у встановленому порядку тих, хто перебуває у відпусках та відрядженнях. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивач сам повідомляє, що близько 05.00 год 24.02.2022 дізнався про бойову тривогу в ГУНП та, що 24.02.2022 у телефонному режимі від керівника його повідомили про необхідність прибути до ГУНП,  а тому суд  вважає,  що позивач не повинен був діяти на власний розсуд та його перебування у відпустці не є підставою для неприбуття за викликом до відповідача.
Крім того, матеріали справи підтверджують, що у жовтні 2021 року УОАЗОР ГУНП в Херсонській області розроблено детальний План евакуації ГУНП в Херсонській області (інвентарний № 94дск від 25.10.2021), яким передбачено основні етапи та послідовність проведення евакуаційних заходів (знищений 24.02.2022, акт № 1980/01/20-2022дск). 
Також плани евакуації розроблялись у всіх територіальних (відокремлених) підрозділах ГУНП в області. У 2020 році відповідними підрозділами Херсонської ОДА проводились тренування, які передбачали, зокрема, і проведення евакуації населення трьох сіл колишнього Голопристанського району Херсонської області. Для забезпечення евакуаційних заходів територіальних (відокремлених) підрозділів ГУНП в області УОАЗОР ГУНП розроблено два алгоритми дій керівників підрозділів під час раптового військового вторгнення, якими передбачалася евакуація особового складу підрозділу наявним автотранспортом (службовим та приватним). Розроблені алгоритми були надіслані в усі територіальні (відокремлені) підрозділи з інструкцією по їх застосуванню. 
Колегія  суддів зазначає, що ОСОБА_1 повинен був  виконувати обов`язки щодо захисту загальнодержавних інтересів, у тому числі, й під час воєнного стану, оскільки склав Присягу поліцейського та є державним службовцем, який несе службу особливого характеру.
Держава може встановлювати для поліцейських окремий порядок проходження служби, який відрізняється від виконання обов`язків працівником за трудовим законодавством, і такий порядок може обмежувати права осіб, які проходять службу у поліції по відношенню до прав працівників, які виконують роботу за трудовим законодавством, у тому числі й шляхом зобов`язання евакуюватися з окупованої території з метою подальшого виконання службових обов`язків.
Судом першої інстанції вірно  зазначено, що позивач перебуваючи на службі в ОВС та НП та маючи стаж роботи 10 років, повинен був знати про основні евакуаційні заходи, усвідомлювати необхідність виїзду з окупованої території та  повинен був, навіть за умов необізнаності про існування відповідних вказівок, вчинити дії з метою отримання таких.
Доводи позивача з приводу неможливості евакуюватися у зв`язку з відсутністю «зелених коридорів» не можуть бути розцінені як поважність відсутності на службі в період дії воєнного стану, оскільки служба в поліції вимагає наявність у її працівників додаткових психологічних якостей, таких як: відчуття відповідальності, здатність логічно мислити і дотримуватися спокою в складних ситуаціях, здатність приймати рішення у складних ситуаціях.
Крім того, матеріалами справи встановлено, що  станом на 31.05.2022 року, зокрема, 1525 працівника поліції ГУНП в Херсонській області виконало наказ начальника про евакуацію в безпечне місце за таких саме умов, про які зазначає позивач, та на сьогодні несуть службу на підконтрольній Україні території (а.с.96).
Враховуючи викладене, висновки ГУ НП в Херсонській області про порушення ОСОБА_1 в період дії воєнного стану частини 4 статті 8, пункту 1, 2 частини 1 статті 18, пункту 24 статті 23, пункту 2 статті 24, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 5 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, абзацу 1, 2 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, є обґрунтованими та свідчать про вчинення позивачем тяжкого дисциплінарного проступку не сумісного з подальшим проходженням служби в поліції.
За приписами п.6 ч.1 ст.77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;
Отже вірними є висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1  про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Херсонській області від 31.05.2022 року № 401 «Про застосування дисциплінарного стягнення» в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, від 22.06.2022 року № №441о/с, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Щодо рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо виплатити щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, судова колегія зазначає наступне.
Приписами п.п. 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в первісній редакції) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі  30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів                            командирів (начальників). Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (згідно із пунктом 2 цієї постанови вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022) внесені зміни до постанови №168, а саме у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.
Відповідно до пункту 1 постанови № 168 (в редакції постанови Кабміну від 07.07.2022 №793) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації,                         Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з                 надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно із пунктами 2-1, 3 постанови № 168 (в чинній редакції) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення              видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
Отже, на період дії воєнного стану, співробітникам, зокрема, Національної поліції України постановою №168 передбачена виплата додаткової винагороди.
При цьому, судова колегія звертає увагу, що винагорода є платою за працю чи нагородою за заслуги, досягнення, тощо.
З вище встановлених обставин вбачається, що у період з 28.02.2022 по 22.06.2022 ОСОБА_1 не виконував службові обов`язки за штатною посадою, не брав безпосередню участь у бойових діях, не забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, був відсутній за місцем дислокації ГУНП в Херсонській області, а також не перебував на обліку в інших територіальних органах Національної поліції України, та був відсутній на службі з 24.02.2022 без поважної           причини.
Враховуючи, що позивач не ніс службу в поліції, починаючи з 24.02.2022 року, судова колегія зазначає про відсутність підстав для нарахування та виплати йому додаткової винагороди.
Щодо доводів апелянта на підтвердження фактичного несення ним служби, у зв`язку з чим йому нараховувалась заробітна плата, судова колегія зазначає, що здійснення нарахувань та виплат з боку ГУ НП в Херсонській області своїм співробітникам під час військової агресії, евакуаційних заходів особового складу з Херсонської області та тим, які перебували під окупацією, жодним чином не свідчить про факт виконання безпосередньо позивачем своїх посадових обов`язків,  а зазначені обставини  лише свідчать про те, що  позивач  не виїхав з окупованої території на підконтрольну територію України, перебував у м. Херсон, однак не виконував своїх посадових обов`язків, при цьому з переписки в месенджері встановлено, що позивач намагався виїхати із окупованої території, що може свідчити про намір продовжувати службу в Національній поліції України, а тому позивач  не був звільнений до кінця травня 2022 р. зі служби та  відповідачем у відповідності до положень законодавства про оплату праці виплачувалась заробітна плата.
Таким чином, факт невиконання позивачем, як наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 року № 87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район», так і в цілому функціональних обов`язків поліцейського в період перебування на Херсонщині, свідчить про відсутність протиправної бездіяльності ГУ НП в Херсонській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень за період з 24.02.2022 по 22.06.2022, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, тому  судом першої інстанції вірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року – залишити без змін. 

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Головуюча суддя:                                                                                          Л.Є. Зуєва  

Суддя:                                                                                                             М.П. Коваль  

          Суддя:                                                                                                             О.О. Кравець