справа № 991/1125/23
провадження № 11-сс/991/158/23

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А

17 лютого 2023 року                                                                         місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.02.2023 р., - 
в с т а н о в и л а:

16 лютого 2023 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга.
З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування вищезазначеної ухвали та постановлення нової, про задоволення скарги та зобов`язання уповноваженої особи НАБУ внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою  ОСОБА_2 .
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 31.01.2023 року ОСОБА_2  звернувся до НАБУ із заявою про вчинення Генеральним прокурором ОСОБА_3  кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 368 КК України. Оскільки відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесені не були, він звернувся до слідчого судді зі скаргою. Однак, за результатом розгляду його скарги слідчий суддя дійшов хибного висновку про те, що його заява не містить необхідних відомостей, достатніх для внесення їх до ЄРДР. За твердженням апелянта, оскаржувана ухвала є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Вважає, що для внесення відомостей до ЄРДР детектив НАБУ не повинен здійснювати попередню перевірку доводів заявника, якщо заява вмотивована та містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Зазначає, що його заява про вчинення кримінального правопорушення містила всі необхідні відомості та вагомі обставини про вчинення злочину, на підставі яких детектив міг сформувати короткий виклад обставин для внесення відомостей до ЄРДР. 
Статтею 422 КПК України визначено, зокрема, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.
Водночас, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
Перевіривши апеляційну скаргу на предмет можливості призначення її до апеляційного розгляду, суддя - доповідач дійшов висновку про наявність підстав для її повернення, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України передбачено, що у разі, якщо ухвалу суду або слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Таким чином, при вирішенні питання, чи дотрималась особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПК України строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу цього строку та його закінчення, виходячи з того, чи з викликом особи постановлено оскаржувану ухвалу, чи без такого.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що розгляд скарги ОСОБА_2  на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ здійснювався слідчим суддею 10.02.2023 року за участі скаржника.
Отже, у даному випадку перебіг строку на апеляційне оскарження обчислюється відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України - протягом п`яти днів з дня оголошення оскаржуваної ухвали. Відповідно, цей строк починає свій відлік з 11.02.2023 року та спливає 15.02.2023 року. 
Водночас, апеляційну скаргу подано ОСОБА_2 в системі «Електронний суд» 16.02.2023 року, тобто, з пропуском визначеного ст. 395 КПК України строку.
Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь - яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ст. 115 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.
При цьому, процедура визначення строків для подання апеляційної скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, забезпечення законних інтересів учасників кримінального провадження, та щоб до кожного з них було застосовано належну правову процедуру.
Втім, у своїй апеляційній скарзі, яку подано 16.02.2023 року, ОСОБА_2  не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали від 10.02.2023 р., натомість зазначає, що повний текст вищевказаної ухвали в системі «Електронний суд» з`явився лише 15.02.2023 року, відповідно саме з цього дня в нього з`явилась можливість подати відповідну апеляційну скаргу. 
Враховуючи, що ОСОБА_2 пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого суді від 10.02.2023 р., однак питання про його поновлення ним не порушується, тоді як ініціювання даного питання є дискрецією особи, яка подала апеляційну скаргу, зазначені обставини свідчать про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.
При цьому, суддя-доповідач зазначає, що повернення апеляційної скарги, згідно з положеннями ч. 7 ст. 399 КПК України, не перешкоджає повторному зверненню особи з апеляційною скаргою, з одночасним порушенням питання про поновлення пропущеного строку та наданням доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 395, 399, 418, 532 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.02.2023 р. - повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя                                                                              ОСОБА_1