ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року	Львів	Справа № 460/9718/21 пров. № А/857/2058/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Кузьмича С.М., Улицького В.З.,
при секретарі судового засідання:                     Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі №460/9718/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дії та бездіяльності протиправними (головуючий суддя першої інстанції – Махаринець Д.Є., місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту – 01.09.2022),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 подав до суду заяву у порядку статті 383 КАС України, у якій просить визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо не виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року по справі №460/9718/21 в частині, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум та відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 , у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, у зв`язку з чим постановити окрему ухвалу.
Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення у справі №460/9718/21 задоволено. Визнано бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо не виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року по справі №460/9718/21 в частині, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум та відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 , у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень. Встановлено Військовій частині НОМЕР_1 тридцятиденний строк з дня отримання (вручення) копії цієї ухвали для подання до суду доказів виконання рішення суду в справі 460/9718/21 та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема апелянт вказує на те, що відповідно до мотивувальної частини постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі №460/9718/21 зазначено: «Індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Тобто, визначення та нарахування суми індексації за певний період належить до дискреційних повноважень відповідача... під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, Та з урахуванням принципу верховенства права....суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у цьому випадку повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування відповідно до норм Порядку №1078 покладається на відповідача, атому, підстави для зобов`язання його здійснити виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця відсутні». 
Відповідно до пункту 1 наказу визначено командиру військової частини НОМЕР_1 забезпечити здійснення нарахування та виплату сум індексації грошового забезпечення громадянину ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. Розрахунок провести з врахуванням грудня 2015 року як місяця, в якому відбулося підвищення доходів випереджаючим шляхом. Пунктом 2 наказу визначено помічнику командувача військ з фінансово- економічної роботи - начальнику фінансово -економічної служби управління оперативної о командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » забезпечити повідомлення громадянина ОСОБА_1 про суми нарахованої та виплаченої йому індексації відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2022 по справі №460/9718/21.
На виконання даного наказу військовою частиною НОМЕР_1 здійснено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.01.2016 по 28.02.2018 з врахуванням грудня 2015 року як місяця, в якому відбулося підвищення доходів випереджаючим шляхом (згідно постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 та від 09.12.2015 №1013) в сумі 0 (Нуль) грн. 00 коп. (довідка від 11.04.2022 №36/335, розрахунково- платіжна відомість №184 на виплату індексації грошового забезпечення звільненим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 ). З урахуванням наведеного просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представники відповідачів апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених у скарзі, просили окрему ухвалу скасувати.
Позивач проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що  відповідачем не прийнято жодного організаційно розпорядчого документа ( наказу, розпорядження тощо) спрямованого на виконання рішення суду зобов`язального характеру, що може свідчити про умисне ігнорування/ухилення від виконання обов`язку покладеного на відповідача рішенням суду, що набрало законної сили.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2022 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 , у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.
16.05.2022 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за заявою позивача винесено Постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП №69018482 та ВП №69018356.
14.07.2022 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено Вимоги виконавця у ВП №69018482 та ВП №69018356.
До матеріалів справи №460/9718/21 долучені у якості доказів довідка Військової частини НОМЕР_1 про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року відповідно до якої нарахована та виплачена індексація становить 0 (нуль) грн. 00 коп. та розрахунково-платіжна відомість військової частини НОМЕР_1 на виплату індексації грошового забезпечення звільненим військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_2 відповідно до якої нарахована та виплачена індексація становить 0 (нуль) грн. 00 коп. як додатки до відповіді Військової частини НОМЕР_1 від № 37/476 на звернення позивача від 19.05.2021.
Військова частина НОМЕР_2 у відповіді від 07.07.2021 № 501/25/657 на звернення позивача також, повідомляє про нараховану та виплачену індексацію у сумі 0 (нуль) грн. 00 коп. за вказаний період.
У Відзиві Військової частини НОМЕР_2 на позовну заяву №501/26/1/198 від 20.08.2021 зазначено, що за період з січня 2016 по лютий 2018 року нарахована Позивачу індексації становить 0 (нуль) грн. 00 коп. щомісячно. Підстави для повторного нарахування Позивачу індексації за вказаний період відсутні.
Згідно з випискою з Карток особового рахунку позивача Військової частини НОМЕР_2 за 2018, 2017, 2016 року, в графи індексація, разом нараховано та до виплати (перераховано на картковий рахунок) відповідно у вищезазначених графах Військовою частиною НОМЕР_2 було проставлені цифри 0,00 грн. що свідчить про нарахування та виплату позивачеві сум у розмірі 0 (нуль) грн. 00 коп. які є виплаченими сумами індексації грошового забезпечення позивачеві Військовою частиною НОМЕР_2 .
Водночас, Апеляційний Суд під час розгляду апеляційної скарги в своєю Постановою від 23.03.2022 вже надав правову оцінку доказам у справі, зокрема довідці Військової частини НОМЕР_1 про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення позивача за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року відповідно до якої нарахована та виплачена індексація становить 0 (нуль) грн. 00 коп., розрахунково-платіжній відомість Військової частини НОМЕР_1 на виплату індексації грошового забезпечення звільненим військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_2 відповідно до якої нарахована та виплачена індексація становить 0 (нуль) грн. 00 коп., відповіді Військової частини НОМЕР_1 від №37/476 на звернення позивача від 19.05.2021, відповіді Військової частини НОМЕР_2 від 07.07.2021 № 501/25/657, Карткам особового рахунку позивача Військової частини НОМЕР_2 за 2018, 2017, 2016 рок
Судом апеляційної інстанції враховано правову позицію викладену у Відзиві Військової частини НОМЕР_2 на позовну заяву №501/26/1/198 від 20.08.2021 та Апеляційній скарзі військової частини НОМЕР_2 при цьому позовні вимоги про протиправність бездіяльності відповідача щодо не проведення індексації грошового забезпечення позивача були визнані обґрунтованими, а доводи відповідача про відсутність підстав для індексації відповідно були відхилені, відтак в цій частині позов судом задоволений.
За викладених обставин у відповідача виник обов`язок виконання рішення суду. 
Поряд з цим, Військова частина НОМЕР_1 до матеріалів виконавчих проваджень ВП №69018482 та ВП №69018356 долучає Довідку Військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2022 №36/335 про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року та Розрахунково-платіжну відомість Військової частини НОМЕР_1 на виплату індексації грошового забезпечення звільненим військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_2 відповідно до яких позивачеві нараховано то виплачено індексацію грошового забезпечення у сумі 0 (нуль) грн. 00 коп.
Довідка Військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2022 №36/335 про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2018 року та Розрахунково-платіжна відомість Військової частини НОМЕР_1 на виплату індексації грошового забезпечення звільненим військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_2 відповідно до яких позивачеві нарахована то виплачена індексацію грошового забезпечення у сумі 0 (нуль) грн. 00 коп., є ідентичними тим що долучені до відповіді Військової частини НОМЕР_1 від №37/476 на звернення позивача від 19.05.2021, та яким було надано правову оцінку судом підчас розгляду справи.
Отже, сума нарахованої та виплаченої на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі №460/9718/21 індексації грошового забезпечення Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно становить 0 (нуль) грн. 00 коп. не відповідає вимогам, викладених у постанові суду від 23.03.22 якою зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням виплачених сум.
Виплаченою сумою є сума 0 (нуль) грн. 00 коп. індексації грошового забезпечення позивачеві Військовою частиною НОМЕР_2 на момент звернення позивача до суду відповідно до матеріалів справи та Краток особового рахунку позивача Військової частини НОМЕР_2 за 2018, 2017, 2016 року постановою від 23.03.2022 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачеві з урахуванням виплачених сум.
Враховуючи зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачеві з урахуванням виплачених сум, нарахування суми є 0 (нуль) грн. 00 коп. свідчить про бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 та невиконання постанови від 23.03.2022 у зв`язку з тим що військовою частиною НОМЕР_1 не було враховано раніше виплачена Військовою частиною НОМЕР_2 сума 0 (нуль) грн. 00 коп. позивачеві індексації грошового забезпечення.
Виходячи з того що Військовою частиною НОМЕР_2 до моменту звернення позивача до суду, була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у сумі 0 (нуль) грн. 00 коп., суд беручи до уваги те що дана виплачена сума відповідно до рішення суду має бути змінена, суд зобов`язав відповідача Військову частину НОМЕР_1 відповідно до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159, нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів ОСОБА_1 , у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.
Суд постановою від 23.03.2022 зобов`язуючи Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів позивачеві, у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, визначає що нарахування суми позивачеві індексації грошового забезпечення 0 (нуль) грн. 00 коп. Військовою частиною НОМЕР_2 не є належною сумою, яка мала би бути нарахована та виплачена позивачеві та у зв`язку з чим є порушенням встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно і відповідно покладає обов`язок на Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів позивачеві.
Щодо видання наказу Військовою частиною НОМЕР_2 від 11.04.2022 №131 «Про виплату індексації грошового забезпечення» суд ставиться критично, у зв`язку з тим що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року по справа №460/9718/21 не покладено обов`язку на Військову частину НОМЕР_2 щодо видання наказу та встановлення базового місяця для такого нарахування індексації грошового забезпечення позивачеві відповідно до норм Порядку проведення індексації грошових доходів населення Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078, а визнає протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати позивачеві, індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.
Окремо суд зазначає, що відповідно до довідки Військовою частиною НОМЕР_1 про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, яка складена на підставі первинних документів Військової частини НОМЕР_2 переданих у Військову частину НОМЕР_1 , Військовою частиною НОМЕР_2 до звернення позивача до суду встановлено базовий місяць грудень 2015 року при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачеві про що свідчить відмітка графі 24 розділ Базовий місяць.
Судом зазначено, що серед позовних вимоги які розглядались у справі №460/9718/21 була зазначена вимога про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо встановлення грудня 2015 року базовими місяцями при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачеві.
Індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). За вимогами нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Тобто, визначення та нарахування суми індексації за певний період належить до дискреційних повноважень відповідача Військової частини НОМЕР_1 , яку зобов`язано за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачеві з урахуванням раніше виплачених сум.
З наведеного видно, що під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.
Військовою частиною НОМЕР_1 як суб`єктом владних повноважень не враховані висновки суду, наведені у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі №460/9718/21 та не прийнято самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права, щодо визначення та нарахування суми індексації за певний період на підставі норм чинного законодавства наведених в мотивувальній частині судового рішення .
Фактичне не використання відповідачем суб`єктом владних повноважень своїх дискреційним повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права щодо визначення та нарахування суми індексації за певний період, та не врахування висновків суду, наведених у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2022 року у справі №460/9718/21 призвело до не нарахування, не виплатити індексацію грошового забезпечення позивачеві за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно з урахуванням раніше виплачених сум та не нарахування та не виплатити компенсації втрати частини доходів позивачеві, у зв`язку з порушення встановлених строків нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, що свідчить про невиконання рішення суду від 23.03.2022 у даній справі.
За правилами статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: «Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень без діяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи».
Вирішуючи дану заяву в порядку статті 383 КАС суд зауважує про відсутність жодного організаційно розпорядчого документа керівництва військової частини НОМЕР_1 (наказу, розпорядження тощо) спрямованого на виконання рішення суду зобов`язального характеру, що може свідчити про умисне ігнорування/ухилення від виконання обов`язку покладеного на відповідача рішенням суду що набрало законної сили.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення, а окрему ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі №460/9718/21 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	В. З. Улицький 	
У зв`язку із перебуванням судді Матковської З.М. в період з 02.03.2023 по 03.03.2023 включно у щорічній відпустці, повний текст постанови складено 06.03.2023.