Ухвала
 
21 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 740/390/22
 
провадження № 61-3186ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, в якому просила: визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який зареєстрований у Ніжинському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №115. 
 
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на отримання професійної правничої допомоги в сумі 15 000,00 грн.
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року змінено в частині розподілу судових витрат між сторонами, зменшивши розмір відшкодування стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених судових витрат на професійну правничу допомогу з 15 000,00 грн до 12 500,00 грн.
 
В іншій частині рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року залишено без змін.
 
У березні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження заявники зазначають порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, від 13 лютого 2019 року у справі № 335/8855/15-ц, від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18, від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
У касаційній скарзі міститься клопотання про зупинення дії рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення його дії, підтверджені певними доказами. 
 
Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Враховуючи, що заявник жодним чином не обґрунтовує наявність підстав для застосування положень статті 436 ЦПК України, у задоволенні клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень слід відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області цивільну справу № 740/390/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.
 
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року відмовити.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 квітня 2023 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   С. Ф. Хопта