ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" лютого 2023 р.                                                 Справа №914/1113/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
             головуючий суддя                                                            Желік М.Б.
             судді                                                                                Галушко Н.А.
                                                                                                       Орищин Г.В.
за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Львівської обласної прокуратури №15/1-1865вих.22 від 29.12.2022 (вх.ЗАГС №01-05/19/23 від 02.01.2023)
на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 (суддя Юркевич М.В., повний текст складено 19.12.2022)
у справі №914/1113/22
за позовом: Керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави особі Яворівської міської ради Яворівського району Львівської області
до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця Цвяха Володимира Євгеновича, м. Львів
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум Капітал», м. Львів
про: розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати

за участю представників: 
від прокуратури: Винницька Л.М. – прокурор
від позивача: Глинка М.С. – представник 
від відповідача-1: не з`явився
від відповідача-2: Огородник О.І. 

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 у справі № 914/1113/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Кворум Капітал” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задоволено частково. Стягнуто з Яворівської міської ради Яворівського району Львівської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Кворум Капітал” 10  000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, прокурор звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 у справі № 914/1113/22.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Галушко Н.А., Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.01.2023 відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк до 30.01.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено розгляд справи на 01.02.2023.
27.01.2023 на адресу суду надійшов відзив ТзОВ «Кворум Капітал», у якому відповідач-2 просить залишити оскаржене додаткове рішення без змін, а також стягнути з позивача на його користь 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
31.01.2023 на адресу суду надійшов відзив Яворівської міської ради на апеляційну скаргу, в якому позивач в повному обсязі підтримує вимоги скарги прокурора. 
31.01.2023 через систему Електронний суд надійшли письмові пояснення Львівської обласної прокуратури з додатковими обґрунтуваннями до апеляційної скарги.
В судовому засіданні 01.02.2023 прокурор вимоги скарги підтримала, надала суду пояснення щодо викладених у скарзі доводів та просила оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції скасувати.
Представник позивача вимоги апеляційної скарги прокурора підтримала, звернула увагу на недоліки поданих відповідачем-2 доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, а саме на те, що в додатку №1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 14.06.2022 вказано про надання послуг з представництва у правоохоронних органах та Стрийському районному суді Львівської області, просила оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції скасувати.
Представник відповідача-2 проти задоволення вимог скарги заперечив з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу, звернув увагу на те, що апеляційна скарга не містить прохальної частини, а отже, не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу, пояснив, що в додатку №1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 14.06.2022 допущено технічну помилку щодо зазначення про надання послуг з представництва у правоохоронних органах та Стрийському районному суді Львівської області, що підтверджується іншими доказами, наданими на підтвердження понесення відповідачем-2 витрат на професійну правничу допомогу саме у цій справі саме в Господарському суді Львівської області, просив оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідач-1 явку в судове засідання не забезпечив.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, а відтак оскаржуване додаткове рішення слід скасувати з прийняттям нового рішення, з огляду на наступне.

Керівник Яворівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави особі  Яворівської міської ради Яворівського району Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Цвяха Володимира Євгеновича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум Капітал» про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати. 
Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.11.2022 позовні вимоги Керівника Яворівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Яворівської міської ради Яворівського району Львівської області задоволено частково, розірвано договір оренди земельної ділянки від 26.07.2006, укладений між Краковецькою селищною радою та Фізичною особою-підприємцем Цвяхом Володимиром Євгеновичем, зобов`язано ФОП Цвяха Володимира Євгеновича повернути на користь держави в особі Яворівської міської ради Львівської області  земельну ділянку площею 2,2 га (кадастровий номер: 4625855600:10:001:0003), розташовану за адресою: Яворівський район, с. Передвір`я), зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Кворум Капітал» повернути на користь держави в особі Яворівської міської ради Львівської області земельну ділянку площею 2,2 га (кадастровий номер: 4625855600:10:001:0003), розташовану за адресою: Яворівський район, с. Передвір`я), стягнуто з ФОП  Цвяха Володимира Євгеновича на користь Яворівської міської ради Яворівського району Львівської області (код ЄДРПОУ 33213539) 98 766,37 грн. заборгованості за договором оренди, стягнуто з ФОП Цвяха Володимира Євгеновича на користь Львівської обласної прокуратури 6 202,50 грн. витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум Капітал» на користь Львівської обласної прокуратури 1 240,50 грн. витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог та відмовлено в задоволенні позовних вимог до ТзОВ «Кворум капітал».
Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.
23.11.2022 ТзОВ «Кворум Капітал» звернулось до суду із заявою (заяву датовано та надіслано до суду поштовим зв`язком 16.11.2022), у якій відповідач-2 просив суд здійснити розподіл судових витрат та стягнути з позивача судові витрати в складі витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн пропорційно до задоволених та відхилених позовних вимог. До заяви додано підтверджуючі документи про понесення відповідачем-2 витрат на професійну правничу допомогу. 
28.11.2022 прокуратура звернулась до суду із клопотанням про зменшення витрат пропорційно розміру задоволених вимог, заявлених до стягнення відповідачем-2, з врахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, критерію реальності і розумності розміру цих витрат, складності справи. 
29.11.2022 Яворівська міська рада подала в суд відзив на заяву про розподіл витрат відповідача-2, у якому просила відмовити у задоволенні вказаної заяви повністю з огляду на те, що відповідач-2 не надав належно обґрунтованих доказів обрахунку судових витрат, зокрема, погодинного розрахунку наданої правничої допомоги з детальним описом робіт.
Ухвалюючи додаткове рішення про часткове задоволення заяви ТзОВ «Кворум Капітал» про розподіл судових витрат відповідача-2 у справі, місцевий господарський суд врахував, що у даній справі прокурором пред`являлися три вимоги, дві з яких немайнового характеру, а одна стосувалася відповідача-2 та була задоволена, та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявлених витрат пропорційно до задоволених позовних вимог. Також суд погодився із прокурором про необхідність зменшення витрат на правову допомогу, з огляду на часткове задоволення позовних вимог та зменшив заявлені відповідачем-2 витрати на правову допомогу до 10 000,00 грн. 
Вимоги апеляційної скарги прокуратури обґрунтовано тим, що оскаржене додаткове рішення є незаконним з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
Так, прокурор зазначає, що у справі, що розглядалась фактично задоволено дві позовні вимоги з трьох, звернені до відповідача-2 – ТзОВ «Кворум Капітал» - розірвано договір оренди та зобов`язано повернути земельну ділянку, тобто відмовлено лише в частині позовних вимог щодо стягнення орендної плати з ТзОВ «Кворум Капітал».
Оскільки спірна орендована земельна ділянка була передана відповідачем-1 Цвяхом В.Є. суборендарю ТзОВ «Кворум Капітал» згідно з договором суборенди від 19.08.2016, тому розірвання основного договору оренди тягне за собою припинення і договору суборенди, як це передбачено ст.8 Закону України «Про оренду землі», відтак позовні вимоги про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки стосуються як ОСОБА_1 , так і ТзОВ «Кворум Капітал». Як вбачається з умов договору суборенди, суборендар зобов`язувався платити орендну плату орендарю в розмірі 3000 грн в рік, тобто з врахуванням трирічного строку позовної давності, вказана сума повинна була становити 9000 грн. Саме в цій частині і відмовлено в позові – про стягнення орендної плати з відповідача-2 - ТзОВ «Кворум Капітал». 
Тому, на переконання прокурора, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд повинен був врахувати, що до відповідача-2 ТзОВ «Кворум Капітал» фактично задоволено дві позовні вимоги з трьох, і, крім того, розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною вимоги, у якій прийнято рішення про відмову в задоволення позову. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, мав би обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Крім того, прокурор вказує, що суд не врахував і те, що представник відповідача-2 не надав будь-яких доказів платного використання спірної земельної ділянки, що свідчить про недобросовісність не тільки орендаря, а й суборендаря, що спричинило ненадходження грошових коштів в бюджет територіальної громади – позивача у справі.
Відтак прокурор вважає, що прийняте судом рішення про зменшення заявлених відповідачем-2 витрат на правову допомогу з 12 000 грн до 10 000 грн. не відповідає принципу справедливості, пропорційності та співмірності, які слід застосовувати при вирішенні вказаного питання.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 заперечує щодо доводів прокурора та зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив, що в укладеному між адвокатом Огородником О.І. та ТзОВ «Кворум Капітал» договорі про надання правової допомоги, сторонами було визначено фіксовану вартість правничої допомоги в розмірі 12 000 грн., що узгоджується із приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» щодо порядку обчислення гонорару, і таким чином, не погодився з позицією позивача про те, що в цьому випадку адвокат відповідача-2 повинен був представити погодинний розрахунок наданої правової допомоги. 
Також суд правильно погодився із позицією заявника щодо відсутності необхідності надання детального опису правової допомоги, оскільки обраний фіксований порядок обчислення гонорару цього не вимагає, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, а також суд констатував, що відповідач-2 не надав доказів понесення витрат, зазначених в акті виконаних робіт від 17.06.2022, що не суперечить нормам процесуального закону, які передбачають можливість стягнення судових витрат, які мають бути сплачені  майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 у справі №727/4597/19.
Відповідач-2 не погоджується з доводами прокурора про те, що витрати на правову допомогу не підлягають стягненню, бо суд відмовив лише в частині позовних вимог щодо стягнення орендної плати з ТзОВ «Кворум Капітал», оскільки ця позовна вимога була основною у позовній заяві, а саме про солідарне стягнення з відповідачів 98 766,37 грн. Таким чином, гонорар адвоката, який аргументовано відстояв безпідставність вимог прокурора в частині стягнення з відповідача-2 орендної плати в розмірі 98 766,37 грн. складає лише 12,15% від ціни позову щодо майнової вимоги, а фактично стягнуті судом витрати в розмірі 10 000 грн. складають лише 10,12% ціни позовної вимоги, яка була аргументовано відхилена судом.
Враховуючи те, що прокурор не оскаржив рішення від 15.11.2022, він згідний з позицією суду, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача-2 орендної плати була заявлена безпідставно, а рішення суду щодо компенсації більшої частини гонорару є мірою майнової відповідальності держави в особі органу місцевого самоврядування та прокурора за подання необґрунтованого позову, що змусив відповідача-2 захищати свої законні майнові інтереси з використанням професійної правничої допомоги. 
Також відповідач-2 звертає увагу на наступні моменти: - прокурор помилково вказує на задоволення двох вимог з трьох, адже вимога про розірвання договору оренди стосується тільки сторони договору оренди – відповідача-1; - у клопотанні про зменшення витрат на правову допомогу, прокурор просив зменшити такі витрати, а не відмовити у їх задоволенні; - відповідач-2 погодився, що заява про розподіл судових витрат підлягає до часткового задоволення, і суд першої інстанції це врахував; - позиція позивача про відмову у задоволенні заяви про розподіл судових витрат не може враховуватися, оскільки відзив від імені позивача не підписано Яворівським міським головою, а містить факсимільне відтворення зразка підпису; - апеляційна скарга прокурора не відображає суть його клопотання та позицію щодо вирішення спору, оскільки прокурор просить скасувати додаткове рішення, і не вказує, яке рішення суд має ухвалити по суті вирішення питання судових витрат – зменшити їх чи відмовити повністю, тобто не відповідає вимогам п.7 ч.2 ст.258 та ст.275 ГПК України.
Яворівська міська рада у відзиві на скаргу зазначає, що у повному обсязі  підтримує апеляційну скаргу та просить скасувати додаткове рішення з підстав, зазначених у скарзі.
У додаткових письмових поясненнях до апеляційної скарги прокурор просить врахувати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 про те, що гонорар адвоката має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, а також правову позицію, викладену у додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, відповідно до якої при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Також прокурор покликається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №345/136/18 та від 03.10.2019 у справі №922/445/19 щодо застосування ст.129 ГПК України. 
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає,  що статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Кворум Капітал» (відповідач-2, клієнт) та адвокат Огородник О.І. (виконавець) 14.06.2022 уклали договір №35/2022  про надання професійної правничої допомоги, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види професійної правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання професійної правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.1.1 договору).
Відповідно до п.1.2. договору правовою допомогою в розумінні цього договору є надання професійної правничої допомоги клієнту у цивільних, господарських та адміністративних справах, справах про притягнення до адміністративної відповідальності, по яких клієнт (чи його посадові особи, працівники, учасники, бенефіціари) виступає чи буде в майбутньому виступати позивачем, відповідачем, третьою особою, заявником, скаржником, особою, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілим у кримінальних справах чи справах про адміністративне правопорушення, у загальних, господарських, адміністративних судах України всіх інстанцій зі всіма без обмежень процесуальними правами, представництво клієнта у кримінальних провадження, стороною (учасником) якого є клієнт, а також представництво клієнта з усіх питань у відносинах з усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, правоохоронними органами, контролюючими органами, у відносинах з контрагентами (партнерами) клієнта, з фізичними та юридичними особами, в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх форми власності чи підпорядкування з усіх питань, що стосуються права та свобод клієнта, у тому числі з правом звернення з адвокатськими запитами та щодо надання усної чи письмової інформації, довідок, копій документів, з усіма процесуальними правами, якими наділений у відповідних справах особисто клієнт (п.1.2.  договору).
У пункті 1.3. договору сторони узгодили, що спеціальні умови надання професійної правничої допомоги, в тому числі спеціальний предмет професійної правничої допомоги та/або спеціальні умови щодо оплати професійної правничої допомоги можуть бути вказані у належним чином підписаних сторонами додаткових договорах. 
Також сторони погодили умови оплати та гонорари. Зокрема, відповідно до п.3.1. договору правова допомога, передбачена предметом цього договору, оплачується клієнтом виконавцю відповідно до умов, визначених у додатку (додатках) до цього договору або згідно з виставленим виконавцем рахунком. 
Відповідно до п.3.3. договору гонорари сплачуються клієнтом в момент підписання договору або у строки, визначені у додатку (додатках) до цього договору у спосіб визначений у додатку (додатках), а відповідно до п.3.5. договору надання виконавцем послуг та прийняття їх замовником може підтверджуватися підписаними сторонами актами виконаних робіт.
Відповідно до п.6.6. договору він діє з моменту його підписання до повного виконання сторонами його умов.
17.06.2022 ТзОВ «Кворум Капітал» та адвокат Огородник О.І. уклали додаток №1 до договору про надання професійної правничої допомоги, у пункті 1 якого сторони відповідно до п.3.1. договору домовилися, що виконавець надає правову допомогу, а клієнт оплачує її в порядку, передбаченому цим договором із надання послуг з представництва клієнта як відповідача у справі №914/1113/22 у Господарському суді Львівської області та Західному апеляційному господарському суді, і ці надані клієнтом виконавцю послуги оплачуються клієнтом виконавцю з розрахунку фіксованої суми в розмірі 12000,00 грн. за надання усіх послуг представника клієнта у Господарському суді Львівської області та 10 000.00 грн у Західному апеляційному господарському суді, незалежно від їх переліку, об`єму виконаної роботи та кількості витраченого виконавцем часу. Гонорар адвоката є фіксованим в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Далі у пункті 1 вказаного додатку зазначено, що в перелік послуг з представництва клієнта у правоохоронних органах та Стрийському районному суді Львівської області входять наступні правові види допомоги: а) ознайомлення з матеріалами справи в суді, b) підготовка процесуальних документів, збір доказів у справі, c) участь у судових засіданнях, незалежно від їх кількості та тривалості, d) відправка поштової кореспонденції учасникам справи та суду чи вручення її наручно за місцезнаходженням учасників справи чи суду, e) інші види правової допомоги.
Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи позивача, усно висловлені в судовому засіданні щодо неналежності доказів понесення судових витрат, а саме додатку №1 до договору, у якому зазначено про надання послуг з представництва клієнта у правоохоронних органах та Стрийському районному суді Львівської області, та бере до уваги усне пояснення представника відповідача-2 про технічну описку, оскільки вказане зазначення в абзаці 2 пункту 1 додатку є очевидно помилковим, та не спростовує факту надання послуг адвоката з представництва клієнта як відповідача саме у справі №914/1113/22 у Господарському суді Львівської області, як чітко було зазначено у абз.1 пункту 1 цього додатку. Факт надання таких послуг також підтверджується участю адвоката в судових засіданнях, поданням письмових заяв по суті спору саме у цій справі, актом виконаних робіт у справі №914/1113/22.
В абз.4 пункту 1 додатку 1 до договору виконавець та клієнт домовилися про те, що факт надання правової допомоги підтверджується складеним та підписаним сторонами актом про надані послуги. Акт складається після ознайомлення з матеріалами справи у клієнта та підготовки проекту відзиву на позовну заяву та підлягає сплаті у строк, визначений у акті.
17.06.2022 між адвокатом та відповідачем-2 було підписано акт виконаних робіт, де сторони погодили фіксовану суму гонорару в розмірі 12 000,00 грн., яку клієнт зобов`язався сплатити адвокату протягом 15 робочих днів з дня ухвалення судом рішення у справі №914/1113/22.
В акті зазначено також перелік наданих послуг – ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання відзиву на позовну заяву, представництво в суді та інші послуги, які будуть надані в майбутньому при розгляді справи судом. Разом до сплати 12 000,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що представництво ТзОВ «Кворум Капітал» як відповідача-2 здійснював адвокат Огородник О.І. на підставі ордеру ВС №1094326 від 15.06.2022 про надання правничої (правової) допомоги від 14.06.2022 №35/2022. Зокрема, адвокат подавав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, відзив на позовну заяву (вх13560/22 від 27.06.2022), заяву про застосування строків позовної давності (вх№13561/22 від 27.06.2022), брав участь в судових засіданнях 05.07.2022, 02.08.2022, 11.10.2022, 01.11.2022, 15.11.2022 в суді першої інстанції.
Попередній розрахунок судових витрат відповідача-2 в розмірі 12 000,00 грн. було вказано у першій письмовій заяві по суті спору – відзиві на позов.
Колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи позивача, заявлені усно в судовому засіданні, про те, що відповідач-2 не надав детального розрахунку судових витрат, оскільки у цьому випадку умовами додатку №1 до договору про надання професійної правничої допомоги передбачено фіксовану оплату – 12 000,00 грн.  за представництво інтересів клієнта в суд першої інстанції, відтак ненадання детального опису робіт не може слугувати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №912/2620/21.
У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, на правові висновки у якій покликається прокурор у письмових поясненнях, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Частина третя  статті 126 ГПК України  конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис (пункти 141-144 постанови).
При цьому Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (п.146).
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З огляду на те, що у предметом розгляду справи були три позовні вимоги – дві вимоги немайнового характеру та одна вимога про стягнення заборгованості, заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу становить 12% ціни майнової вимоги, під час розгляду справи адвокат відповідача-2 брав участь у п`яти судових засіданнях у справі, а також готував та подавав відзив на позовну заяву, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що заявлений до стягнення гонорар адвоката відповідає критеріям розумності та необхідності понесених відповідачем-2 витрат на професійну правничу допомогу адвоката з метою захисту своїх інтересів, а наданими до заяви про розподіл витрат доказами підтверджується розмір таких витрат.
Слід звернути увагу на те, що у заяві про розподіл судових витрат відповідач-2 просив судові витрати в сумі 12 000,00 грн стягнути з позивача пропорційно до задоволених та відхилених позовних вимог (а.с.234).
Водночас, прокурор заявив клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, обґрунтувавши таке тим, що у справі розглядалась одна майнова вимога щодо стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 98 766,37 грн. та дві немайнові вимоги - розірвання договору оренди землі та повернення на користь держави земельної ділянки площею 2,2 га, тому, оскільки позовні вимоги задоволено частково, витрати на послуги адвоката покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Прокурор вказав, що судом ухвалено рішення щодо двох немайнових вимог на користь позивача та відмовлено в позові щодо немайнової вимоги на суму 98 766,37 грн., тобто рішення в цій частині ухвалено на користь відповідача-2. Виходячи з критерію реальності і розумності цих витрат, складності справи, прокурор просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Доводів щодо неспівмірності суми фіксованого гонорару адвоката відповідача-2 у справі №914/1113/22 зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо заперечення прокуратури не містять (вх.№24371/22 від 28.11.22, а.с.247-251).
Із позовної заяви, а також інших письмових заяв прокурора у справі вбачається, що у позові в інтересах міської ради до обох відповідачів було заявлено три позовні вимоги – розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути орендовану земельну ділянку та солідарно стягнути з обох відповідачів (орендаря та суборендаря земельної ділянки) заборгованість за оренду земельної ділянки.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.11.2022 у справі №914/1113/22, за результатами розгляду спору по суті позовні вимоги було задоволено частково - розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений між органом місцевого самоврядування та відповідачем-1 (орендарем), зобов`язано відповідача-1 (орендаря) повернути спірну земельну ділянку, зобов`язано відповідача-2 (суборендаря) повернути спірну земельну ділянку, стягнуто з відповідача-1 (орендаря) на користь органу місцевого самоврядування 98 766,37 грн. заборгованості за договором оренди, та відмовлено в задоволенні позовних вимог до відповідача-2.
Таким чином, з трьох заявлених позовних вимог щодо відповідача-2 задоволено одну – зобов`язання повернути земельну ділянку, в задоволенні решти позовних вимог до ТзОВ «Кворум капітал» – відмовлено.
Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідачем-2 заявлено до стягнення 12 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, відтак із врахуванням частково задоволених позовних вимог, витрати відповідача-2 в розмірі 8 000,00 грн. слід покласти на прокурора, який звернувся до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування (12000:3(позовних вимоги)х2=8000,00 грн.).
Проте, суд першої інстанції в оскарженому додатковому рішенні, не здійснив розподілу судових витрат на підставі п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, натомість, зменшив такі заявлені до стягнення витрати в розмірі 12 000,00 грн. до 10 000,00 грн. за клопотанням прокурора про зменшення витрат на правову допомогу.
Слід звернути увагу, що у разі доведення стороною неспівмірності заявлених до стягнення з неї витрат на плату правничої допомоги, зменшенню підлягають вже розподілені у відповідності до вимог ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати.
Також колегія суддів апеляційної інстанції, враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, відповідно до яких під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган, а також висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №923/199/21, відповідно до яких звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, оскільки представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення.
У вказаній постанові від 05.10.2022 у справі №923/199/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат (п.8.32).
З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги прокуратури слід задоволити частково, оскаржене додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 у справі №914/1113/22 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву відповідача-2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково, стягнувши витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. з прокуратури.
Відповідно до п.3 п.4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Разом із поданням відзиву на апеляційну скаргу, що надійшов на адресу суду 27.01.2023, відповідач-2 подав докази понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи суді апеляційної інстанції та просив стягнути з позивача на користь відповідача 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
В порядку ч.9 ст.129 ГПК України, в судовому засіданні 01.02.2023 до закінчення судових дебатів, представник відповідача-2 підтримав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
З метою надання іншим учасникам справи можливості подати суду заперечення  щодо заяви відповідача-2 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для розгляду питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги Заступника керівника Львівської обласної прокуратури №15/1-1865вих.22 від 29.12.2022 - задоволити частково.
2. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2022 у справі №914/1113/22 – скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум Капітал» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – задоволити частково.
Стягнути з Львівської обласної прокуратури (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 02910031, пр.Шевченка, 17/19, м.Львів, 79005) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кворум Капітал» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 37277952, м.Львів, вул.Очеретяна, 31б, 79037) 8 000,00 грн. (вісім тисяч гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
3. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.
4. Розгляд заяви про розподіл судових витрат призначити в судовому засіданні на 08.02.2023 о 12 год. 20 хв. Засідання відбудеться у приміщенні Західного апеляційного господарського суду за адресою: м.Львів, вул.Личаківська, 81. 
5. Встановити прокурору та позивачу строк до 06.02.2023 для подання заперечень на заяву про розподіл судових витрат.
6. Явка сторін  - на власний розсуд. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 03.02.2023.

         Головуючий суддя                                                                      Желік М.Б. 
                
                                  суддя                                                            Орищин Г.В.

                                 суддя                                                                       Галушко Н.А.