Номер провадження: 33/813/46/23
Номер справи місцевого суду: 493/752/22 
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М. 
Доповідач Гемма Ю. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2023 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Гемма Ю.М., 
       за участю секретаря Узун Н.Д.,
       захисника Татаровського В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022  рокуу справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

       Цією постановою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за   ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено  адміністративне стягнення у виді штрафу  у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
       Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.
Суд встановив, що 20.05.2022 року об 11:10 год. в м. Балта Подільського району Одеської області по вул. Ломоносова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем «ВАЗ 21101» д/н НОМЕР_1  в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Доводи та вимоги апеляційної скарги
       Не погоджуючись з постановою суду,  ОСОБА_1 посилається на недоведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої доводи мотивує тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не в повному обсязі встановлені обставини справи. Зазначає про те, що результати алкотестеру «Драгер» є недопустимими доказами, так як його огляд на стан алкогольного сп`яніння проведені з порушенням закон. Стверджує, що не заперечував проти проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та наполягав на проведенні огляду в медичному закладі. Зазначає, що працівники поліції вмовили його пройти тест на місці зупинки. Результати його проходження показали позитивні відомості і він категорично був незгоден з такими результатами, заявив клопотання про доставку його до медичного закладу, однак йому було відмовлено. Крім того, зазначає про те, що газоаналізатор, яким було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння не пройшов калібровку у встановлений законом строк. Відеозапис, долучений до матеріалів справи є неповним, не містить запису дій працівників поліції після проведення огляду. Вважає, що його вина не доведена належними та допустимим доказами. Просить допитати в якості свідків інспекторів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
Позиції сторін
       В судовому засіданні захисник Татаровський В.Ю. підтримав апеляційні вимоги  ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, просив скасувати постанову суду та закрити провадження в справі за відсутністю в його діяхскладу адміністративного правопорушення.
       Заслухавши позицію захисника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку з огляду на таке.

Мотиви суду
За змістом положень ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.
Як убачається зі змісту прохальної частини апеляційної скарги, апелянт просить викликати в судове засідання працівників поліції, які оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 . При цьому апеляційна скарга не обґрунтована мотивами про те, які обставини відомі вказаним особами та за яких підстав вони мають бути допитані як свідки. 
До суду першої інстанції ОСОБА_1 не звертався з клопотанням про допит зазначених осіб як свідків. 
В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_4 є свідком у справі про адміністративне правопорушення і вказаній особі відомі обставини, які підлягають установленню по даній справі.
Працівники поліції, про допит яких ставиться питання, є особами на яких покладено обов`язок збирання доказів, що в свою чергу не наділяє їх статусом у відповідності до вимог ст.272 КУпАП.
       За викладеного, клопотання про допит осіб, яких апелянтом зазначено як свідків, не підлягає задоволенню за необґрунтованістю.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд виходить з того, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року).
       Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
        У відповідності до ст.266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до п.п.2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
       Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно п.п.6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       Дослідивши зібрані у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 098357 від 20.05.2022, результати тестування на алкоголь № 299, проведеного за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6810» ARBL-0716» 20.05.2022 року об 11:22 год., стосовно ОСОБА_1 , результат тесту – 0,46 ‰, який містить підпис правопорушника, зміст оптичного носія інформації - диску з відеозаписом від 20.05.2022 року, відповідно до якого 20.05.2022 року на пропозицію поліцейського водій ОСОБА_1  добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager», результат якого становить – 0,46 ‰. Заперечень щодо показників алкотестеру ОСОБА_1 не висловлював.
       Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що наведені вище докази є неналежними, недопустимими та недостатніми для доведення винуватості  ОСОБА_1 з таких підстав.
       Протокол про адміністративне правопорушення  складений уповноваженою особою в присутності  ОСОБА_1 , його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП, в ньому зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього ж Кодексу, об`єктивною стороною якого є саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
       У протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано, що  ОСОБА_1  були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, він надав пояснення по суті порушення, що керував транспортним засобом у нетверезому стані,  при цьому він погодився з результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто реалізував своє право на захист. 
       Також  ОСОБА_1  не оспорював правомірність дій працівників поліції, зокрема від нього не надходило жодних зауважень щодо порушень проведення огляду на місця зупинки з використанням вимірювального приладу «Драгер».
       Під час перевірки матеріалів справи, зокрема перегляду відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, що жодним чином не свідчить про наявність в діях працівників поліції будь-якого примусу стосовно ОСОБА_1 при проведенні огляду саме на місці зупинки. Тому твердження апелянта про те, що працівники поліції змусили його пройти такий огляд, є голослівними.
Нічим не підтверджені доводи апелянта про те, що він наполягав на проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння саме в медичному закладі як до початку проведення огляду з використанням приладу «Драгер», так і після його проведення. 
       Відеозаписом підтверджено, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і не вимагав від працівників поліції проходження такого огляду в медичному закладі, а тому його доводи про порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є неспроможними.
Що стосується незгоди ОСОБА_1 з проведенням фіксування обставин вчинення адміністративного правопорушення, то вони спростовуються наведеним вище доказами.
Під час перегляду відеозапису з місця події не виявлено обставин того, що фіксування переривалося, у відповідності до п.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 11.01.2019, фіксування обставин справи проведено з моменту зупинки до завершення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
       Є надуманими доводи апелянта про те, що на відеозаписі не зафіксовано подальші обставини, зокрема дії працівників поліції, оскільки чинним законодавством передбачено обов`язок фіксування лише тих обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме фіксування проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння або відмови в його проходженні.
Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 визначено, що недійсними визнаються результати огляду на стан алкогольного сп`яніння, отриманні з порушенням вимог даної інструкції, іншими нормативно-правовими актами не передбачено та не регламентовано обставини, за яких результати огляду на стан алкогольного сп`яніння є недійсними. 
       Тому посилання апелянта на те, що прилад «DRAGER Alcotest 6810» не пройшов калібрування та отримані з його використанням результати огляду на стан алкогольного сп`яніння є недійсними, позбавлені підстав.
       Про ці обставини ОСОБА_1 не зазначав при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення і обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, ним не спростовані.
       Усупереч доводам апелянта з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не оспорював факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
       Зазначеними вище доказами підтверджено ті обставини, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
       Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності та обґрунтовано визнав  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
       У зв`язку з чим, доводи апелянта про відсутність належних та допустимих  доказів у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.
       Стягнення на  ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
       Даних про те, що у справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права, зокрема, порушення права на захист при збиранні й дослідженні доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
       Отже доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є безпідставними.
       Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.        
       Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги  ОСОБА_1 , відсутні.
       Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  -  залишити без задоволення, а постанову Балтського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022  рокуу справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 – залишити без зміни.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

       Суддя Одеського апеляційного суду                                           Ю.М. Гемма