Ухвала
 
24 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 761/26782/20
провадження № 61-674ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) про відшкодування шкоди, в якому просила стягнути з відповідачів на свою користь завдану майнову шкоду у розмірі 195 000 грн. та моральну шкоду у розмірі 8 000 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 
21 січня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнено з ФГВФО на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 195 000 грн, в задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
12 січня 2023 року ФГВФО подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також має виняткове значення для учасника справи.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У цій справі ціна позову становить 203 000 грн, яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною.   
Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями і, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Також ФГВФО посилається на те, що ця справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, однак належного обґрунтування таких тверджень не наведено.
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга не містять.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 
20 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування шкоди.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат