ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 грудня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 383/1193/21 (2-іс/340/1/22)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
         суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області
          на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року (головуючий суддя Черниш О.А.)
          в адміністративній справі №383/1193/21 (2-іс/340/1/22) за позовом ОСОБА_1 до відповідача Кетрисанівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у грудні 2021 року до Бобринецького  районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача Кетрисанівської сільської ради, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021; 
- зобов`язати Кетрисанівську сільську раду повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про погодження проекту з землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,5911 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером 3520886900:02:000:7008, що розташована в с.Солонцюватка Кропивницького району Кіровоградської області.           Позов обґрунтовано тим, що у липні 2021 року він подав до Кетрисанівської сільської ради на затвердження проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки площею 1,5911 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 3520886900:02:000:7008, що розташована в с. Солонцюватка Кропивницького району Кіровоградської області. Рішенням Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 року позивачу відмовлено затвердженні цього проекту з посиланням на розміщення на обраній ним земельній ділянці громадського пасовища. Позивач стверджує, що вказане рішення є протиправним, оскільки обрана ним земельна ділянка комунальної власності належить до земель запасу.        Ухвалою Бобринецького  районного суду Кіровоградської області від 14.12.2021 року матеріали вказаного адміністративного позову передано за підсудністю до Кіровоградського окружного адміністративного суду (а.с. 12-14).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 року позов задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ".
Зобов`язано Кетрисанівську сільську раду повторно розглянути поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки за кадастровим номером 3520886900:02:000:7008 та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства.          Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач не довів законність підстави для відмови у затвердженні поданого позивачем проекту землеустрою, наведеної у рішенні Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 року.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у позові. 
Вказує, що підставою для відмови у затвердженні поданого позивачем проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки у власність стало те, що рішенням Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року "Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради" на території Кетрисанівської громади було створено громадські пасовища та надано дозвіл Кетрисанівській сільській раді на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 5660га пасовищ за рахунок земель комунальної власності, не наданих у власність і користування, для створення громадських пасовищ (КВЦПЗ - 18.00), розташованих за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. На виконання цього рішення Кетрисанівська сільська рада уклала з ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" договір №220 від 22.07.2021 року про виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та зміну цільового призначення земельних ділянок.           Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору. 
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що за замовленням ОСОБА_1 сертифікований інженер-землевпорядник ФОП ОСОБА_2 у лютому 2021 року виготовив проект землеустрою щодо відведення позивачу у власність (шляхом безоплатної приватизації) земельної ділянки за кадастровим номером 3520886900:02:000:7008 площею 1,5911 га для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03), що розташована на території Солонцюватської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області. 
У червні 2021 року позивач подав цей проект землеустрою до Кетрисанівської сільської ради разом із заявою від 22.06.2021 року, у якій просив затвердити проект землеустрою та передати йому у власність земельну ділянку за кадастровим номером 3520886900:02:000:7008 площею 1,5911 га під пасовищами для ведення особистого селянського господарства. (а.с. 34) 
За наслідками розгляду цього питання на пленарному засіданні Кетрисанівської сільської ради прийнято рішення №1830 від 03.08.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ". (а.с. 28 - 29).
Позивач вважає протиправним рішення Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.           Суд першої інстанції позов задовольнив.
  Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997 року №280/97-ВР, Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 року №858-IV.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Порядок набуття права на землю громадянами та юридичними особами регламентований главою 19 Земельного кодексу України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.  
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 
Відповідно до частини 3 статті 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: 
а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; 
б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. 
Частиною 4 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення. 
Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам визначені у статті 121 Земельного кодексу України. 
Відповідно до частини 1 цієї статті громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: 
б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.
Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. 
У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. 
До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. 
Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. 
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування, що передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня прийняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або з дня повідомлення особою, зацікавленою в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, про замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у порядку, передбаченому цією частиною, відобразити на картографічній основі Державного земельного кадастру орієнтовне місце розташування земельної ділянки, зазначити дату та номер відповідного рішення, а також майбутнє цільове призначення земельної ділянки. 
Зазначена інформація оприлюднюється на безоплатній основі на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин".
При цьому, частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. 
Згідно з частинами 10, 11 статті 118 Земельного кодексу України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. 
У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду питання вирішується в судовому порядку.
Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.  
Згідно з частиною 8 статті 186 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.
Слід зазначити, що статтею 20 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі: 
а) розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель;
б) встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою;
в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок;
г) встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути);
ґ) організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою;
д) виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель;
е) розроблення комплексного плану території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території.
Заходи, передбачені затвердженою в установленому порядку документацією із землеустрою, є обов`язковими для виконання органами державної влади та органами місцевого самоврядування, власниками землі, землекористувачами, у тому числі орендарями. 
Відповідно до статті 22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі: 
а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації); 
б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.
Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії.
За правилами абзацу 2 частини 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. 
Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені статтею 122 Земельного кодексу України.
Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до частин 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
У комунальній власності перебувають:
а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;
б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;
в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.
Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: 
а) розпорядження землями територіальних громад; 
б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Відтак, до повноважень Кетрисанівської сільської ради як представницького органу місцевого самоврядування належить розпорядження землями комунальної власності Кетисанівської сільської територіальної громади, у тому числі передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у порядку, передбаченому статтею 118 Земельного кодексу України, за встановленими статтею 121 цього Кодексу нормами. 
Матеріалами справи підтверджується, що позивач, бажаючи отримати у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку за рахунок земель комунальної власності, у червні 2021 року подав до Кетрисанівської сільської ради відповідний проект землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки за кадастровим номером 3520886900:02:000:7008 площею 1,5911 га під пасовищами (КВЦПЗ 01.03).
Вказана земельна ділянка була сформована у 2019 році за технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земель державної власності на території Солонцюватської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, з цільовим призначенням - землі запасу (КВЦПЗ 16.00). 
Ця земельна ділянка 09.09.2019 року зареєстрована в Державному земельному кадастрі, а 10.02.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право державної власності на неї за Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області. 
За наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 07.12.2020 року №20-ОТГ земельна ділянка з кадастровим номером 3520886900:02:000:7008 передана у комунальну власність Кетрисанівської територіальної громади, а 19.12.2020 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право комунальної власності на неї за Кетрисанівською сільською радою.  
На підставі розробленого за замовленням позивача проекту землеустрою до Державного земельного кадастру внесено зміни щодо цільового призначення земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.03).
Водночас, рішенням Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 року позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства з посиланням на те, що рішенням Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року "Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради" земельні ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення під пасовищами, які не надані у власність і користування та розташовані за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради, відведені під громадські пасовища (КВЦПЗ 18.00). 
При цьому, у відзиві на позов та в апеляційній скарзі відповідач вказує, що обрана позивачем земельна ділянка призначена для громадських пасовищ, належить до земель загального користування територіальної громади, а тому не може передаватися у приватну власність.
На підтвердження цих обставин відповідачем подано до матеріалів справи: 
- рішення Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року "Про створення громадських пасовищ на території Кетрисанівської сільської ради", яким вирішено: 
1) створити громадські пасовища на території Кетрисанівської громади; 
2) затвердити положення про громадські пасовища, які створюються в адміністративних межах Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області; 
3) надати дозвіл Кетрисанівській сільській раді на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 5660 га пасовищ за рахунок земель комунальної власності, не наданих у власність і користування, для створення громадських пасовищ (КВЦПЗ - 18.00), розташованих за межами населених пунктів на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області; 
4) доручити голові Кетрисанівської сільської ради ОСОБА_3 вжити заходів щодо виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок шляхом замовлення їх у суб`єктів, які мають право на виконання даного виду робіт; 
6) розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 48 - 49),
- договір №220 від 22.07.2021 року на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та зміни цільового призначення земельних ділянок, укладений між Кетрисанівською сільською радою та ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (а.с. 43 - 47)
Частиною 2 статті 18, частиною 3 статті 19 Земельного кодексу України передбачено, що категорії земель України мають особливий правовий режим.
Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.
Згідно з частинами 1, 2, 3, 4, 5 статті 20 Земельного кодексу України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. 
При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення. 
Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу.
Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.
Встановлення цільового призначення земельної ділянки може здійснюватися без додержання вимог, передбачених абзацом 1 цієї частини, у випадках: 
зміни виду цільового призначення земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення (крім віднесення їх до земельних ділянок для садівництва, зміни цільового призначення земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами).
При внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про встановлення або зміну цільового призначення земельної ділянки належність земельної ділянки до відповідної функціональної зони визначається за даними Державного земельного кадастру.
Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру.
Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру.
Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини.
Згідно з частинами 1, 2 статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. 
До земель сільськогосподарського призначення належать: 
а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); 
б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
Відповідно до частини 2 статті 34 Земельного кодексу України ("Землі для сінокосіння і випасання худоби") органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.  
Частиною 4 статті 83 Земельного кодексу України передбачено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать:
а) землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).
Згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 року №548, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 року за №1011/18306, до земель загального користування (код КВЦПЗ 18.00) належать землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, сіножаті, набережні, пляжі, парки, зелені зони, сквери, бульвари, водні об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять (відповідачем не надано) належних доказів на підтвердження того, що на момент розгляду Кетрисанівською сільською радою заяви ОСОБА_1 від 22.06.2021 року рішення Кетрисанівської сільської ради №156 від 26.02.2021 року було реалізовано та відповідна документація із землеустрою була погоджена та затверджена, а на земельній ділянці за кадастровим номером 3520886900:02:000:7008 у встановленому порядку було створено громадське пасовище для випасання худоби. 
Також матеріали справи не містять доказів (відповідач не довів), що на вказаній земельній ділянці відбулася зміна цільового призначення в межах категорії земель сільськогосподарського призначення та на ній встановлено режим земель загального користування (код КВЦПЗ 18.00). 
Отже, відповідачем не доведено законність підстави для відмови у затвердженні поданого позивачем проекту землеустрою, що наведена у рішенні Кетрисанівської сільської ради №1830 від 03.08.2021 року, тому це рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що порушені права позивача слід поновити, зобов`язавши відповідача повторно розглянути поданий проект землеустрою та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду. 
Слід зазначити, що при повторному розгляді цього питання відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, скасоване судом.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Виходячи з результатів апеляційного перегляду, не підлягають розподілу судові витрати.
Керуючись 241-245, 311, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.08.2022   року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту ї підписання 27.12.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду згідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів відповідно до ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова