УХВАЛА
 
25 січня 2023 року
м. Київ
справа № 185/4325/20
провадження № 51-356ск23
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирокПавлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2021 року та ухвалу  Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2022рокущодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
від 19 травня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за ч. 1 
ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.  
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2022рокуапеляційнускаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок місцевого суду - без зміни.
Захисник ОСОБА_4 звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною  скаргою, в якій порушує питання про скасування постановлених щодо 
ОСОБА_5 судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга, зокрема, має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід ураховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як видно з поданої касаційної скарги захисник, зазначаючи про незаконність судових рішень щодо ОСОБА_5 , хоча і послалася на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, проте, по суті скарги, окрім іншого, заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження 
(ст. 411 КПК), просить дати іншу оцінку доказам у справі, ніж її дали суди, що в силу статей 433, 438 КПК не може бути предметом касаційного розгляду та виходить за межі перегляду суду касаційної інстанції.
Крім того, захисник порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду. Проте не зазначає, яких конкретно доводів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого, усупереч ст. 419 КПК, апеляційний суд не дослідив, не перевірив та не оцінив, унаслідок чого визнав їх необґрунтованими. Також не вказує, чи заявляла сторона захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, яких усупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив та у дослідженні яких обставин, установлених під час кримінального провадження і досліджених судом першої інстанції не повністю або з порушеннями (у чому полягає неповнота і порушення) відмовив. 
Окрім наведеного, у касаційній скарзі не зазначено, чи бажає захисник брати участь у касаційному розгляді.
Таким чином, допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1
ст. 429 КПК залишити її без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирокПавлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 
2021 року та ухвалу  Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2022року щодо ОСОБА_5 . 
Встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений строк, вона буде повернута.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                               ОСОБА_3