КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 358/1257/19                                                                         Головуючий у суді І інстанції Тітов М.Б.
Провадження № 22-ц/824/286/2023                                             Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
23 лютого 2023 року                                                                   м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Ігнатченко Н.В., суддів: Мережко М.В., Савченка С.І., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Богуславського районного суду Київської області від 29 червня 2022 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії,
 
в с т а н о в и в:
 
У серпні 2019 року приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - ПрАТ «Київобленерго»), правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі»), звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на його користь 21 177,13 грн вартості необлікованої електричної енергії та 1 921,00 грн сплаченого судового збору.
На обґрунтування позовних вимог зазначено, що  ОСОБА_1 є споживачем послуг з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за якою закріплено особовий рахунок для розрахунків за надання послуг з електропостачання № НОМЕР_1 . 17 січня 2019 року уповноваженими представниками Богуславського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» при проведенні перевірки дотримання споживачами Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) за вказаною адресою було виявлено порушення підпункту 1 пункту 5.5.5. ПРРЕЕ, що проявилось у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритим способом проводом мідь перерізом 4 кв. мм, про що складено акт про порушення від 17 січня 2019 року № К 035111 в присутності відповідача, однак підписувати вона його відмовилась. При цьому відповідачу було роз`яснено її права та запропоновано внести зауваження до складеного акту, що вона і зробила, прописавши, що: «в щиток де знаходиться лічильник не втручалися. Останній раз перевірку проводив працівник РЕСу 05.05.2018 року ОСОБА_2 ». 5 лютого 2019 року комісією позивача з розгляду актів за участю ОСОБА_1 прийнято рішення, оформлене протоколом № 049, про визначення та нарахування вартості обсягу необлікованої електроенергії внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією з наступними змінами та доповненнями. Сума недорахованої електричної енергії за період з 17 липня 2018 року по 17 січня 2019 року (183 дні) складає 21 177,13 грн, яку відповідач за надісланими їй повідомленнями про оплату за квітень 2019 року не сплатила.
Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 29 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано достовірних і достатніх доказів того, що відповідач здійснювала споживання необлікованої електроенергії, а в її діях наявне порушення положень статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» та вимог ПРРЕЕ. Оскільки позивачем не доведений факт самовільного підключення відповідачем електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритим способом проводом мідь перерізом 4 кв. мм, складення відносно неї акту за вказане порушення, визнання її причетною до його вчинення та нарахування вартості необлікованої електричної енергії не має під собою відповідного правового підґрунтя, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
В апеляційній скарзі позивач в особі представника - адвоката Мокрієнка Т.В. просить вказане судове рішення скасувати з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального й неправильного застосування норм матеріального права, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що згідно із частиною першою статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідач несе відповідальність за порушення ПРРЕЕ, зокрема, за самовільне підключення до об`єктів електроенергетики та споживання електричної енергії без приладів обліку. Незважаючи на те, що виявлення порушення та його документальне оформлення здійснено позивачем згідно чітко встановлених процедур, судом безпідставно відмовлено у задоволенні позову з мотивів відсутності беззаперечних доказів та необхідності проведення нічим не передбаченого експертного дослідження. З огляду на те, що втручання пошкодження приладів обліку та самовільне підключення електропроводки не є тотожними поняттями, судом неправильного досліджено та оцінено докази, а також визначено правовідносини між сторонами у справі відповідно до встановлених обставин.
Відзив відповідача на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно із частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною першою статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду про призначення справи до судового розгляду у порядку письмового провадження, перегляд справи в апеляційному порядку здійснено без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвалене у справі судове рішення не відповідає.
Суд першої інстанції встановив, що ПрАТ «Київобленерго», правонаступником якого з 3 вересня 2020 року є ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», здійснює постачання електроенергії за регульованими тарифами на території Київської області, в тому числі до житлового будинку АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 значиться зареєстрованою у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 25).
17 січня 2019 року працівниками Богуславського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» при проведенні перевірки дотримання споживачами Правила роздрібного ринку електричної енергії за вказаною адресою було виявлено порушення підпункту 1 пункту 5.5.5. ПРРЕЕ, яке полягає у здійсненні дій, що призвели до самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритим способом проводом мідь перерізом 4 кв. мм, що відображено у акті про порушення від 17 січня 2019 року за № К 035111 (а. с. 7, 8).
Згідно цього акту про порушення перевірка проводилася в присутності ОСОБА_1 , яка внесла зауваження до нього зазначивши: «в щиток де знаходиться лічильник не втручалися. Останній раз перевірку проводив працівник РЕСу 05.05.2018 року ОСОБА_2 ».
Відповідно до протоколу № 049 від 5 лютого 2019 року засідання комісії по розгляду акту № К 035111 від 17 січня 2019 року про порушення ПРРЕЕ прийнято рішення про кваліфікацію виявленого порушення з вини споживача та необхідність виконати розрахунок за 183 дні з 17 липня 2018 року по 17 січня 2019 року згідно пунктів 5.5.5, 8.2.5, 8.2.6 ПРРЕЕ та пункту 3.5. Методики. Обсяг недоврахованої електроенергії становить 11888 кВт год. На засіданні комісії була присутня відповідач, яка не була згодна зі складеним актом, та їй була вручена копія протоколу від 5 лютого 2019 року (а. с. 9).
На підставі зазначеного протоколу працівником ПрАТ «Київобленерго» - ОСОБА_3 складено розрахунки обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ОСОБА_1 ПРРЕЕ та її вартості за період з 17 липня 2018 року по 17 січня 2019 року, а саме: з 17 липня по 31 грудня 2018 року у розмірі 18 226,32 грн; з 1 січня по 17 січня 2019 року у розмірі 2 950,81 грн (а. с. 12, 13).
В послідуючому, представником позивача - ОСОБА_3 виготовлено споживачу ОСОБА_1 повідомлення про оплату за квітень 2019 року від 25 квітня 2019 року по акту порушення ПРРЕЕ № К 035111 від 17 січня 2019 року на суми 18 226,32 грн та 2 950,81 грн із зазначенням строку сплати боргу до 5 травня 2019 року (а. с. 10, 11).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що відповідач самовільно підключила будь-яку електроустановку, струмоприймач чи електропроводку до електричної мережі енергопостачальника відкритим способом проводом мідь перерізом 4 кв. мм, а сам по собі акт про порушення ПРРЕЕ № К 035111 від 17 січня 2019 року за відсутності висновку експертизи на підтвердження факту втручання споживача у роботу приладів обліку не є беззаперечним доказом необлікованого споживання електроенергії.
Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії за період існування спірних правовідносин сторін регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про електроенергетику» (втратив чинність 1 липня 2019 року), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року за № 782/12656 (далі - Методика) (втратила чинність 27 липня 2019 року).
Відповідно до частини першої, другої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується сплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.
У статті 27 Закону України «Про електроенергетику» зазначено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці зокрема є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо.
Відповідно до пункту 84 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Згідно з частиною третьою статті 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» основний споживач зобов`язаний укласти з оператором системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу якого розташовані його мережі, договір про спільне використання електричних мереж за типовою формою, затвердженою регулятором.
Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.
Згідно зі частиною першою статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. До правопорушень на ринку електричної енергії, зокрема відносяться крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Положення Закону України «Про ринок електричної енергії» деталізовані нормами ПРРЕЕ, підпунктом 11 пункту 5.2.1 яких передбачено, що оператор системи розподілу має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.
Згідно з підпунктом 20 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
За підпунктом 3 пункту 1.1.2 ПРРЕЕ акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення споживачем цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.
Відповідно до пункту 8.2.4 ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.
У пункті 8.2.5 Правил зазначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.
В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.
Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.
Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.
У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.
Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18) зроблено висновок про те, що акт про порушення є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.
Водночас, пунктом 4.1 Методики передбачено, що факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог Правилоформлюється актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред`явлення ними службових посвідчень, на місці виявлення порушень. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Споживачі та представники енергопостачальника під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень, про що зазначається в акті про порушення.
Згідно пункту 4.5 Методики акт про порушення складається у двох примірниках у присутності споживача або уповноваженого представника споживача в разі виявлення порушень Правил. Працівники енергопостачальника перед складанням акта про порушення зобов`язані повідомити споживача про його право внести зауваження та заперечення до акта, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень та пропозицій. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в цьому акті.
Пунктом 4.6 Методики установлено, що в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.
У частині третій статті 12, частині першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі випадків наявності підстав звільнення від доказування. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 77, 78, 80 ЦПК України).
За загальним правилом, встановленим у статтях 89, 264 ЦПК України обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Як свідчать матеріали справи, 17 січня 2019 року представники Богуславського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго»ОСОБА_9, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час проведення робіт по заміні лічильника електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено порушення споживачем ПРРЕЕ у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритим способом проводом мідь перерізом 4 кв. мм, в результаті такого в присутності ОСОБА_1 було складено акт про порушення від 17 січня 2019 року за № К 035111 (а. с. 7, 8).
Зі змісту даного акту вбачається, що він підписаний всіма чотирма працівниками електропостачальника та двома свідками ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з огляду на те, що відповідач відмовилась від його підписання, про що зазначено в акті про порушення від 17 січня 2019 року № К 035111, до якого також додавалися фото виявленого порушення.
Колегія суддів відзначає, що наявність на вказаному акті підписів свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не впливає на його чинність, а лише додатково підтверджує дійсність зафіксованих представниками позивача факту порушення ПРРЕЕ.
Також встановлено, що дії працівників Богуславського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» по складанню зазначеного акту відповідали вимогам ПРРЕЕ та Методики, адже в акті про порушення від 17 січня 2019 року вказані всі необхідні параметри, а саме: схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням меж балансової належності, перерізів та матеріалу проводу (кабелю), схеми підключення та фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.
Зокрема, у схемі підключення електроустановки, що наведена у вказаному акті про порушення, чітко графічно зазначено місце підключення прихованої проводки із зазначенням матеріалу і розміру провідника та його переріз.
Факт безоблікового споживання електричної енергії підтверджується й показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 155, 156), однак при вирішенні спору, судом не надано таким показам очевидців подій 17 січня 2019 року належної правової оцінки та здійснено їх вибіркове тлумачення.
При цьому сама ОСОБА_1 у своїх письмових зауваженнях щодо складеного акту № К 035111 не заперечувала факт самовільного підключення до електричної мережі енергопостачальника відкритим способом мідним проводом перерізом 4 кв. мм поза засобам обліку електроенергії, а лише вказала, що: «в щиток де знаходиться лічильник не втручалися. Останній раз перевірку проводив працівник РЕСу 05.05.2018 року ОСОБА_2 ».
З наведених вище підстав, колегія суддів приймає до уваги аргументи апеляційної скарги про те, що акт про порушення ПРРЕЕ від 17 січня 2019 року № К 035111 складений представниками позивача відповідно до вимог чинних на час виникнення спірних правовідносин норм законодавства та з дотриманням відповідної процедури за встановленим фактом самовільного підключення до електричної мережі, який потребував відповідного оформлення, а відтак у суду першої інстанції не було обґрунтованих підстав не приймати цей акт як належний, допустимий та достовірний доказ безоблікового споживання відповідачем електричної енергії відповідачем.
Розглядаючи спір між сторонами, суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та не надав належної оцінки всім наданим сторонами доказам у їх сукупності та взаємному зв`язку.
Так, 6 лютого 2016 року у квартирі відповідача проводилася заміна приладу обліку електричної енергії, що підтверджується актом № 186451 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380В від 6 лютого 2016 року (а. с. 67).
Відповідно до акту № 284002 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 6 лютого 2016 року було встановлено пломби на клемній кришці лічильника С25792686 та на ввідному рубильнику С25792687 та С25792688. Загалом три пломби та 2 місця пломбування. Тобто було опломбовано вимикач (рубильник) та клемну кришку лічильника, виходячи з правильної схеми підключення лічильника (а. с. 68).
5 травня 2018 року працівник ПрАТ «Київобленерго» - ОСОБА_10 проводив технічну перевірку лічильника з метою встановлення індикатора впливу постійного магнітного поля (опломбування даного лічильника магнітною пломбою). Відповідно до акту № 305732 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 220/380В від 5 травня 2018 року лічильник № 47032608 працює в класі (а. с. 37).
Згідно із актом № 583983 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 5 травня 2018 року знято пломбу С25792686 з клемної кришки та встановлену нову С42105535, а також індикатор впливу постійного магнітного поля М10717861. Пломби із вимикача (рубильника) не знімалися (а. с. 36).
Як зазначав представник позивача, у травні 2018 року при проведенні технічної перевірки вимикачем (рубильником) було знеструмлено ввідні провідники, що відходять від даного рубильника. З метою даного опломбування було перевірено роботу лічильника та відповідно встановлено вказаний індикатор. Оскільки правильна схема підключення лічильника передбачає наявність лише одного вимикача перед електролічильником, відповідно всі наявні вимикачі розцінювалися такими, що встановлені після відхідних клем лічильника та знаходяться у зоні відповідальності споживача. Панель щитка нижче лічильника не знімалася.
Натомість, 17 січня 2019 року під час обстеження точки обліку з метою заміни лічильника було повністю розібрано щиток електричної енергії та виявлено дооблікове трифазне відгалуження між рубильником та ввідними клемами лічильника, а саме ввідні провідники після вимикача (рубильника) заходять на встановлені в порушення правильної схеми підключення електролічильника додаткові вимикачі. З цих вимикачів три провідники відходять на лічильник та додатково змонтовано чотири провідники, якими безобліково використовується електрична енергія (а. с. 7, 8).
Отже, 17 січня 2019 року було встановлено, що схема підключення електролічильника порушена і самовільно без дозволу власника мереж встановлено перед електролічильником вимикачі та виявлено дооблікове трифазне відгалуження між рубильником та ввідними клемами лічильника.
Вказане спростовує доводи відповідача та покази свідка  ОСОБА_10 про те, що у травні 2018 році останній здійснював технічну перевірку лічильника електричної енергії, під час якої розкривався щиток обліку і будь-яких порушень виявлено не було.
Слід врахувати, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19), зазначила, що: «приховане приєднання до електричної мережі (прихованою електропроводкою) можна виявити лише під час технічної перевірки, а не під час контрольних оглядів, адже виявити факт прихованого підключення (прихованою електропроводкою) можна лише з використанням спеціальних технічних засобів або у зв`язку з частковим демонтажем будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів тощо.
Згідно акту № 483903 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому від 17 січня 2019 року знято пломби у кількості 3 штуки, а встановлено у кількості 12 штук та індикатор магнітного впливу (магнітна пломба) безпосередньо на корпус лічильника. Тобто після усунення порушення ПРРЕЕ та заміни приладу обліку опломбовано додатково всі місця можливого проникнення під зовнішню панель щитка та доступу до струмовідних частин (а. с. 69-73).
Відповідно до довідки Богуславського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» станом на 10 лютого 2020 року про фактично спожиту електричну енергію за період з 1 червня 2016 року по 31 липня 2020 року після усунення порушення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме починаючи з січня 2019 року кількість спожитої електричної енергії зросла у декілька раз у порівнянні з відповідними місяцями минулих років, що додаткового підтверджує факт порушення ПРРЕЕ та факт безоблікового використання електричної енергії (а. с. 74, 75).
Рішення суду першої інстанції не містить посилання на докази, якими спростовується доводи позивача про здійснення відповідачем самовільного підключення електропроводки до електромережі, що є власністю енергопостачальника, відкритим та/або прихованим шляхом.
Отже, відмовляючи у задоволенні позову з підстав неможливості встановити того факту, що мали місце неправомірні дії ОСОБА_1 , спрямовані на самовільне підключення до об`єктів електроенергетики та споживання електричної енергії без приладів обліку, судом першої інстанції залишено поза увагою ту обставину, що відповідач, яка є споживачем електричної енергії та несе відповідальність за стан електроустановки, допустила підключення електропроводки до електричної мережі відкритим способом мідним проводом перерізом 4 кв. мм та споживання електричної енергії з порушенням ПРРЕЕ, що зафіксовано актом про порушення від 17 січня 2019 року № К 035111, який  складений і підписаний чотирма представниками постачальника електричної енергії в присутності відповідача без зауважень саме щодо встановлення самого факту безоблікового споживання електричної енергії.
Відповідно до підпункту 20 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Згідно з пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
Встановлено, що порядок розгляду актів про порушення ПРРЕЕ комісією позивача, визначений пунктом 8.2.6 глави 8.2 розділу VІІІ ПРРЕЕ, дотримано.
У відповідності до пункту 8.2.7 ПРРЕЕ кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.
Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, врегульовано відповідною Методикою.
Згідно з положеннями пункту 3.1 Методики № 562 цей нормативно-правовий акт застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил, та в разі виявлення таких порушень Правил, зокрема: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку.
Також згаданим пунктом визначено, що факт втручання споживача в роботу приладів обліку, факт пошкодження пломб та/або приладів обліку має бути підтверджений експертизою.
Аналіз положень пункту 3.1 Методики дає підстави для висновку, що факт втручання споживача у роботу приладів обліку, у тому числі й дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку, зокрема і шляхом впливу магнітного поля, у разі невизнання ним такого факту, в обов`язковому порядку має бути підтверджений експертизою. Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 749/943/16-ц (провадження № 61-23533св18).
Разом з тим, у справі, яка переглядається апеляційним судом встановлено, що предметом судового розгляду є самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, що не стосується втручання споживача в роботу приладів обліку та/або факту пошкодження встановлених пломб.
З матеріалів справи вбачається, що виявлене порушення не мало ознак втручання в лічильний механізм чи пломби з метою зміни показів лічильника чи зменшення обсягу споживання по лічильнику.
Методика не передбачає проведення експертного дослідження на підтвердження факту самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, що є предметом цього спору. Для підтвердження такого факту необхідним є складання акту про порушення ПРРЕЕ, на підставі якого здійснюється нарахування вартості необлікованої електроенергії та який повинен оцінюватися судом у сукупності з іншими доказами у справі.
Підключення електропроводки поза приладом обліку не має ознак втручання в лічильний механізм засобу обліку, тому посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 336/6535/16-ц, щодо необхідності в обов`язковому порядку підтвердження факту втручання споживача у роботу приладів обліку відповідною експертизою є необґрунтованим та нерелевантним спірним відносинам.
Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав відсутності беззаперечних доказів самовільного підключення відповідачем електропроводки до електричної мережі позивача та необхідності проведення у справі експертного дослідження.
Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 2 вересня 2022 року у справі № 953/1681/20 (провадження № 61-15990св21), від 1 лютого 2023 року у справі № 553/2170/19 (провадження № 61-3806св22) та інших.
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, 6 грудня 2007 року).
Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
У пункті 3.3 Методики зазначено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів: у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення
Пунктом 3.5 цієї Методики визначено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, та порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W (кВт.год) через проводи, якими здійснене самовільне доб.с.п. підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.
Виходячи з добової величини розрахункового споживання електроенергії - 64,96 кВт год., тарифів (цін) на електричну енергію для населення, що діяли за період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії (з 17 липня 2018 року по 17 січня 2019 року) комісією позивача проведено розрахунок суми збитків (вартості необлікованої електричної енергії) згідно акту від 17 січня 2019 року № К 035111 за 183 дні, що становить 21 177,13 грн з ПДВ.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції  ОСОБА_1 та її представник не заперечували щодо визначної суми збитків і колегією суддів не встановлено порушення позивачем процедури проведення перевірки та нарахування вартості необлікованої електричної енергії.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, її учасникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи викладені в апеляційній скарзі ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» повністю спростовують необґрунтовані та помилкові висновки суду першої інстанції щодо недоведеності достовірними і достатніми доказами порушення положень статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» та вимог ПРРЕЕ.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає матеріалам справи, ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права, а відтак відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії.
За змістом підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення; та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
У частинах першій, тринадцятій статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відтак, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та її переглядом у судах апеляційної та касаційної інстанцій, має здійснити той суд, який ухвалює остаточне рішення у справі, враховуючи загальні правила розподілу судових витрат.
Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду (див. постанови від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження № 14-515цс19), від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19)).
На підставі викладеного з відповідача стягуються документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем у межах даної справи, а саме 1 921,00 грн сплаченогосудового збору за пред`явлення позову та 2 881,50 грн - за подання апеляційної скарги, а всього підлягає стягненню 4 802,50грн судових витрат.
З огляду на положення частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 367 - 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» задовольнити.
Рішення Богуславського районного суду Київської області від 29 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 21 177,13 грн (двадцять одну тисячу сто сімдесят сім гривень 13 копійок) вартості не облікованої електричної енергії та 4 802,50грн (чотири тисячі вісімсот дві гривні 50 копійок) сплаченого судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Судді:                                                                                                          Н.В. Ігнатченко

М.В. Мережко 

С.І. Савченко