КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                        
Справа № 755/8127/21                                                                                     Головуючий у 1-й інст. - Арапіна Н.Є.
Апеляційне провадження №22-ц/824/3033/2023                                                                    Доповідач - Рубан С.М.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
26 січня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                   головуючого судді          Рубан  С.М.
                                   суддів                     Заришняк Г.М., Кулікова С.В.
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Окіпної 3В» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку, заборгованості по оплаті платежів за вивіз твердих побутових відходів, заборгованості по оплаті внесків у ремонтний фонд, пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
У травні 2021 року ОСББ «Окіпної 3В» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість зі сплати внесків та платежів ОСББ «Окіпної 3В» з врахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних у сумі 8 442 грн 75 к. та судові витрати.
 
В обґрунтування позовних вимог вказують, що відповідачі є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
 
ОСББ «Окіпної 3В» діє на підставі статуту, який затверджено рішенням установчих зборів ОСББ «Окіпної 3В» від 23 березня 2017 року та заключним протоколом від 07 квітня 2017 року. 
Протоколом № 3 Загальних зборів ОСББ «Окіпної 3В», які відбулися 20 лютого 2020 року прийнято рішення про розірвання договору з керуючою компанією ДП «Укржитлосервіс», прийнято на управління будинок за адресою: м. Київ, вул. Окіпної, 3-в. 
 
Затверджено бюджет (кошторис) та розмір витрат на утримання та управління будинком АДРЕСА_2 у розмірі 6 грн 32 к. за 1 кв.м. житлової площі, затверджено «Порядок сплати внесків і платежів співвласників, відрахувань до резервного та ремонтного фондів в ОСББ «Окіпної 3В». 
 
28 лютого 2020 року ОСББ «Окіпної 3В» та ДП «Укржитлосервіс» підписано акт приймання передачі житлового комплексу або його частини в управління ОСББ «Окіпної 3В», відповідно до якого передано в управління житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Протоколом № 2 Загальних зборів ОСББ «Окіпної 3В», які відбулися 24 червня 2020 року прийнято рішення про відкриття окремого рахунку для ремонтного фонду та його наповнення шляхом сплати співвласниками цільових внесків у розмірі 1 грн 50 к. за 1 кв.м. житлової площі, під реалізацію конкретних робіт за затвердженими зборами представників кошторисами. Залишено незмінною загальну суму видатків за вивезення твердих побутових відходів, з оплатою 32 грн 41 к. за одну прописану людину в квартирі. 
 
Відповідачі не виконують зобов`язання по оплаті щомісячних внесків внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається із заборгованості по оплаті внесків на утримання будинку за період з 01 серпня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 4 717 грн 15 к., заборгованості по оплаті платежів за вивіз твердих побутових відходів за період з 01 жовтня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 388 грн 92 к. та заборгованості по оплаті внесків у ремонтний фонд за період з 01 липня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 1 432 грн 35 к. Також просило стягнути пеню, штрафні санкції, 3% річних, інфляційні витрати від суми заборгованості.
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року позов ОСББ «Окіпної 3В» - задоволено частково.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСББ «Окіпної 3В»,  заборгованість по оплаті внесків на утримання будинку за період з 01 серпня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 4 717 грн 15 к., заборгованість по оплаті платежів за вивіз твердих побутових відходів за період з 01 жовтня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 388 грн 92 к., заборгованість по оплаті внесків у ремонтний фонд за період з 01 липня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 1 432 грн 35 к., інфляційні втрати за час прострочення сплати внесків на утримання будинку за період з 01 серпня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 184  грн 22 к., інфляційні втрати за час прострочення оплати платежів за вивіз твердих побутових відходів за період з 01 жовтня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 12 грн 83 к., інфляційні втрати за час прострочення сплати внесків у ремонтний фонд за період з 01 липня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 79 грн 76 к., три проценти річних за час прострочення сплати внесків на утримання будинку за період з 01 серпня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 46 грн. 53 к., три проценти річних за час прострочення оплати платежів за вивіз твердих побутових відходів за період з 01 жовтня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 3 грн 31 к., три проценти річних за час прострочення сплати внесків у ремонтний фонд за період з 01 липня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 14 грн 37 к.
 
В решті позовних вимог відмовлено.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Окіпної 3В» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 750 грн, судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 345 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 135 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСББ «Окіпної 3В» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 750 грн, судові витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи у розмірі 345 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 135 грн.
 
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
 
Посилається на те, що  при оформленні протоколу №3 рішення загальних зборів ОСББ «Окіпної 3В», що оформлене протоколом №3 від 20 лютого 2020 року неправомірно надано зборам представників повноваженння, які відносяться до виключної компетенції загальних зборів ОСББ «Окіпної 3В».
Вказує, що позивачем не надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів щодо підтвердження наданого розрахунку заборгованості.
Також зазначає, що позивачем не надано до суду належних доказів фактичного припинення договорів  з ДП «Укржитлосервіс».
 
Вважає, що суд першої інстанції не дослідивши належним чином всі обставини справи, помилково та передчасно дійшов висновку, що платежі здійснені відповідачем на рахунок ДВ «Укржитлосервіс» та КП «Київкомунсервіс» не можуть бути враховані та, відповідно, на суми таких платежів направомірно збільшено заборгованість перед ОСББ.
 
Також зазначає, що клопотання позивача про залучення третіх осіб до справи є неправомірним, оскільки позивач зловживав своїми процесуальними правами задля збільшення обсягів надання правових послуг адвокатом. Дані залучені особи - померли, про що позивач був обізнаний.
 
Зазначає, що нормами ЦПК України встановлено відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, яку надають адвокати відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а не правову допомогу сплачену на користь фізичних осіб-підприємців, тому вважає, що заявлена в позові сума відшкодування витрат на правову допомогу не відповідає положенням ЦПК України та помилково прийнята судом першої інстанції.
 
Також вказує, що після подання позову у квітні 2021 року відповідачем здійснено ряд оплат, що прямо впливають на визначення розміру його заборгованості та які не враховані судом першої інстанції. Через військову агресію рф, скаржник та члени його родини в окремі періоди не мешкали в м. Києві, що унеможливлювало подання до суду першої інстанції доказів, а саме квитанцію про проведення оплати.
 
Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
 
Зазначає, що скаржник не надав суду жодних доказів стосовно  того, що він не знав реквізити для сплати внесків ОСББ, оскільки вся інформація була у вільному доступі, скаржник не скористався можливістю бути проінформованим. Вказує, що перед подачею позову до суду ОСББ зверталось до відповідача листом від 14 березня 2021 року №28 Л/2021 з пропозицією досудового врегулювання спору, однак відповідачі проігнорували.
 
Вказує, що посилання скаржника на те, що протокол загальних зборів ОСББ сфальсифіковано є неправдивою інформацією. Оскільки всі рішення загальних зборів підтримані співвласником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , який особисто був пристуній на зборах.
 
ОСОБА_2 ознайомлювався з документами ОСББ, однак не скористався своїм правом на оскарження рішень ОСББ.
 
Договірні відносини з попереднім управителем ДП «Укржитосервіс» припинилися з моменту підписання двостороннього акту - «Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини в управління ОСББ «Окіпної 3В».
 
Вказує, що ОСББ «Окіпної 3В» зверталось до співвласників за роз`ясненням питання щодо смерті третіх осіб, однак ніяких відповідей не надано.
 
Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.
 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не спростовано та не доведено належними доказами протиправність заявлених вимог, тому суд першої інстанції вважав, що вони підлягають задоволенню.
Апеляційний суд нев повній міріпогоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
 
Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:
1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;
6) як розподілити між сторонами судові витрати;
7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;
8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).    
 
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
 
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.         
 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Частиною 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Згідно  ч.ч. 1, 2, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
 
Частиною 1 статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
 
Згідно із статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», з метою надання населенню, що проживає в багатоквартирних будинках, у яких створено об`єднання, пільг та субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг визначається розмір внесків (платежів) на відповідні потреби, затверджений загальними зборами об`єднання, але не більше найвищого у відповідному населеному пункті тарифу на відповідні комунальні послуги, встановленого відповідним державним органом або органом місцевого самоврядування для суб`єктів господарювання.
 
Частина 3 статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
 
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належно відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
 
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
 
Як вбачається з матеріалів справи та перевірено апеляційним судом, відповідачі є співвласниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 77-79, том 1).
 
ОСББ «Окіпної 3В» діє на підставі статуту, який затверджено рішенням установчих зборів ОСББ «Окіпної 3В» від 23 березня 2017 року та заключним протоколом від 07 квітня 2017 року (а.с. 42-45, том 1).
 
Протоколом №3 загальних зборів ОСББ «Окіпної 3В», які відбулися 20 лютого 2020 року прийнято рішення про розірвання договору з керуючою компанією ДП «Укржитлосервіс» та прийнято в управління позивачем будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14-20, 33-34, том 1).
 
Також прийнято рішення про затвердження бюджету (кошторис) та розміри витрат на утримання та управління будинком АДРЕСА_2 у розмірі 6 грн 32 к. за 1 кв.м. житлової площі, затверджено «Порядок сплати внесків і платежів співвласників, відрахувань до резервного та ремонтного фондів в ОСББ «Окіпної 3В» (а.с. 46, том 1).
 
28 лютого 2020 року ОСББ «Окіпної 3В» та ДП «Укржитлосервіс» підписано акт приймання передачі житлового комплекса або його частини в управління ОСББ «Окіпної 3В», відповідно до якого передано в управління житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 29-30, том 1).
 
Отже, доводи скаржника про те, що позивачем не надано до суду належних, допустимих доказів щодо підтвердження фактичного припинення договірних зобов`язань з ДП «Укржитлосервіс» є безпідставними.
 
Також скаржник вказує, що співвласників будинку неналежно повідомлено про розірвання договору з ДП «Укржитлосервіс», однак колегія суддів вважає такі твердження необгрунтованими, оскільки п. 3.11. статуту ОСББ «Окіпної 3В» від 23 березня 2017 року визначено, що рішення загальних зборів прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
 
Рішення загальних зборів мають вищу юридичну силу щодо рішень інших органів управління ОСББ. Загальні збори своїм рішенням можуть у будь-який час скасувати або визнати таким, що втратило чинність, рішення будь-якого іншого статуного органу ОСББ, зокрема, зборів представників, правління та ревізійної комісії (ревізора) ОСББ.
 
Рішення загальних зборів представників оприлюднюється шляхом розміщення його тексту в місцях загального користування будинку.
 
Співвласники мають право знайомитися з рішеннями (протоколами) загальних зборів, затвердженими такими рішеннями документами та за власний рахунок робити з них копії та виписки.
 
Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.
 
Згідно п.5.1. статуту ОСББ «Окіпної 3В» співвласник має право, зокрема, знайомитися з протоколами загальних зборів, представників, робити з них виписки.
Скаржником не доведено того, що ОСББ «Окіпної 3В» не виконано вимоги статуту в частині повідомлення співвласників будинку про прийняті рішення.
 
Крім того, матеріали справи не містять доказів оскарження протоколу №3 від 20 лютого 2020 року та його недійсність.
 
Протоколом №2 зборів представників ОСББ «Окіпної 3В», які відбулися 24 червня 2020 року прийнято рішення про відкриття окремого рахунку для ремонтного фонду та його наповнення шляхом сплати співвласниками цільових внесків у розмірі 1 грн 50 к. за 1 кв.м. житлової площі, під реалізацію конкретних робіт за затвердженими Зборами представників кошторисами. Залишено незмінною загальну суму видатків за вивезення твердих побутових відходів з оплатою 32 грн 41 к. за одну прописану людину в квартирі (а.с. 31-32, том 1).
 
Згідно рахунку на сплату внеску та інших платежів за березень 2021 року та розрахунків заборгованості у відповідачів станом на 01 березня 2021 року заборгованість складає по оплаті внесків на утримання будинку за період з 01 серпня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 4 717 грн 15 к., заборгованості по оплаті платежів за вивіз твердих побутових відходів за період з 01 жовтня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 388 грн 92 к. та заборгованості по оплаті внесків у ремонтний фонд за період з 01 липня 2020 року по 01 березня 2021 року у розмірі 1 432 грн 35 к. (а.с.6-8, 67, том 1).
 
Ухвалючи рішення про задоволення вимог в частині стягнення внесків для ремонтного фонду та його наповнення шляхом сплати співвласниками цільових внесків суд першої інстанції не надав належної оцінки протоколу №2 від 24 червня 2020 року, тому в цій частині дійшов помилкового висновку виходячи з наступного.
 
Згідно протоколу №3 від 20 лютого 2020 року, рішенням загальних зборів ОСББ «Окіпної 3В» прийняте рішення про делегування повноважень зборам представників ОСББ «Окіпної 3В», а саме: «приймати рішення з усіх питань з діяльності ОСББ «Окіпної 3В», окрім питань, які стосуються майнових прав співвласників, погіршують умови використання майна або умов проживання».
 
Загальні збори співвласників є вищим органом управління об`єднання, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
 
Згідно  п.3.4. статуту ОСББ «Окіпної 3В» за рішенням загальних зборів можуть бути обрані представники від ОСББ, яким зборами надаються відповідні повноваження щодо опертавниного вирішення нагальних питань шляхом скликання зборів представників.
 
Збори представників мають право приймати рішення з усіх питань діяльності ОСББ, окрім питань, які стосуються майнових прав співвласників, погіршують умови використання майна або умови проживання, а також питань, що віднесені до виключної компетенції загальних зборів.
 
Відповідно до п.3.3. статуту ОСББ «Окіпної 3В» до виключної компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
 
Згідно протоколу №2 від 24 червня 2020 року в п.3.2. зборами представників ОСББ «Окіпної 3В» прийнято рішення  про відкриття окремого рахунку для ремонтного фонду та його наповнення шляхом сплати співвласниками цільових внесків, в розмірі 1 грн 50 к. за м2 житлової площі, під реалізацію конкертних робіт за затвердження зборами представників кошторисами. 
 
Отже, рішення в частині збільшення розміру внесків не відноситься до компетенції зборів представників ОСББ, а тому воно не може бути прийнято судом, оскільки у зборів представників ОСББ не має повноважень на збільшення розміру внесків. 
 
Тому при розрахунку заборгованості за внески до ремонтного фонду слід прийняти тарифи визначені  рішенням прийнятим протоколом №3 загальних зборів ОСББ «Окіпної 3В», яким  затверджено бюджет та розмір витрат на утримання та управління будинком ОСББ «Окіпної 3В» в розмірі 6 грн 32к. за м2 житлової площі, із них у ремонтний фонд 0 грн 50 к. за м2.
 
Враховуючи викладене та те, що протоколом №3 від 20 лютого 2020 року встановлено, що плата у ремонтний фонд входить у загальну суму витрат на утримання та управління будинком ОСББ «Окіпної 3В» в розмірі 6 грн 32к. за м2 житлової площі, вимоги позивача щодо стягнення плати у ремонтний фонд є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
 
Відповідно до п. 3 порядку сплати внесків і платежів співвласників, відрахувань до резервного та ремонтоного фондів в ОСББ «Окіпної 3В» внески сплачуються щомісячно, не пізніше «20» числа місяця, наступного за розрахунковим.
 
Відповідно протоколу №3 загальних зборів ОСББ «Окіпної 3В» від 20 лютого 2020 року прийнято рішення про затвердження бюджету та розміру витрат на утримання та управління будинком ОСББ «Окіпної 3В» в розмірі 6 грн 32 к. за м2 житлової площі.
 
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховувалась плата по витратам на утримання та управління будинком ОСББ виходячі з загальної площі квартири, однак рішеннями загальних зборів вирішено стягувати плату з урахуванням житлової площі.
 
Тому здійснені позивачем розрахунки в цій частині є не вірними.
 
Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, житлова площа квартири АДРЕСА_3 становить 66,80 квадратних метрів, однак в розрахунку заборгованості на утримання та управління будинком враховано борг із загальної площі, що становить 106,10 квадратних метрів (а.с. 77, том 1).
 
Отже, заборгованість за не сплату внесків на утримання та управління будинком, починаючи з серпня 2020 року по березень 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 (житловою площею 66,80 м.кв.), становить 2 556 грн 32 к. з яких: за серпень 2020 року загальною сумою боргу - 23 грн 30 к.; за вересень 2020 року загальною сумою боргу - 422 грн 17 к.; за жовтень 2020 року загальною сумою боргу - 422 грн 17 к.; за листопад 2020 року загальною сумою боргу - 422 грн 17 к.; за грудень 2020 року загальною сумою боргу - 422 грн 17 к.; за січень 2021 року загальною сумою боргу - 422 грн 17 к.; за лютий 2021 року загальною сумою боргу - 422 грн 17 к.
 
В постанові Верховного Суду у справі № Начало формы
219/7527/16 від 25 травня 2022 року вказано, що належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Конец формы
Згідно постанови Верховного Суду України у справі № Начало формы
924/534/19 від 25 серпня 2020 року, встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що «вартість грошей з індексом інфляції за попередній період» є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається «послідовність, утворена за певною закономірністю».
 
У судовій практиці часто виникають проблеми із застосуванням механізму розрахунку інфляційних збитків у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу. З огляду на таке касаційний суд вважає за доцільне роз`яснити, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці "А" на певну суму (до прикладу 100 грн.) до уваги береться сума боргу на початок розрахункового періоду "Х", помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу, " і-1"), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн.) Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою:
"Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ",
де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).
 
А за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, і від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).
 
У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.
 
Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.
 
         Отже, заборгованість відповідачів по внескам на утримання будинку за період з серпня 2020 року по березень 2021 року з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат становить 2 682 грн 78 к., з яких: 2 556 грн 32 к. (сума боргу) + 103 грн 86 к. (інфляційне збільшення) + 22 грн 60 к. (3% річних).

Вимоги позивача в частині стягнення неоплачених платежів за вивіз твердих побутових відходів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
 
Так, із змісту розрахунку вбачається, що плата за вивіз твердих побутових відходів нараховувалась на двох співвласників (відповідачів), тому даний розрахунок є правильним, а тому заборгованость за вивіз твердих побутових відходів становить 388 грн 92 к.; 3% річних -  3 грн 31 к.; інфляційне збільшення з урахуванням індексу інфляції  -  12 грн 83 к., що в сумі складає 405 грн 06 к.
 
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги скаржник вказував, що судом першої інстанції до справи залучено третіх осіб, які є померлими. 
 
Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що залучення третіх осіб не впливає на висновок суду по суті позовних вимог, оскільки судом не вирішується питання про їх права та обов`язки.
 
Скаржником до апеляційної скарги долучено квитанції від 03 червня 2022 року на суму 4 000 грн (утримання будинку  за квітень 2022 року  - 700 грн, борг 3 000 грн; ТВП - за за квітень 2022 року  - 100 грн, борг 200 грн) та від 19 січня 2022 року  на суму 3 035 грн 37 к. (утримання будинку  за грудень 2021 року  - 670 грн 55 к., борг 2 000 грн; ТВП - за грудень 2021 року - 64 грн 82 к., борг 300 грн).
 
Суд апеляційної інстанції не приймає надані квитанції, оскільки вони не охоплюють заявлений позивачем період заборгованості.
 
Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не враховані докази сплати платежів ОСОБА_1 на утримання будинку та прибудинкової території та вивезення твердих побутових відходів не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу №3 загальних зборів ОСББ «Окіпної 3В» проведених 20 лютого 2020 року прийнято рішення про розірвання договору з керуючою компанією ДП «Укржитлосервіс», вчинивши всі необхідні дії відповідно до чинного законодавства та прийнято в управління будинок за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 3-в.
 
Надані стороною відповідачів квитанції сплачені вже після складання даного протоколу, а саме: від 03 вересня 2020 року про сплату внесків за утримання будинку у розмірі 1 500 грн, від 18 березня 2021 року про сплату платежу за вивіз твердих побутових відходів у розмірі 150 грн, від 18 січня 2021 року про сплату внесків за утримання будинку у розмірі 1 400 грн, від 05 листопада 2020 року про сплату платежу за вивіз твердих побутових відходів у розмірі 129 грн 64 к., від 05 листопада 2020 року про сплату внесків за утримання будинку у розмірі 1 500  грн, від 03 вересня 2020 року про сплату платежу за вивіз твердих побутових відходів у розмірі 44 грн 46 к. 
 
Крім того, дані квитанції не можуть бути  зараховані в рахунок  оплати заборгованості по зазначеним внескам, оскільки вони сплачені на користь КП «ГІОЦ» та ДП «Київкомунсервіс», а не на користь позивача - ОСББ  «Окіпної 3В». Також матеріали справи не містять доказів того, що КП «ГІОЦ» та ДП «Київкомунсервіс» перераховували кошити на рахунок позивача в рахунок оплати послуг наданих відповідачам.
 
При вирішенні вимог позивача щодо стягнення пені за період з серпня 2020 року по березень 2021 року за прострочення виконання зобов`язання, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки до таких вимог має бути застосовано підпункт 4 п.3 Розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року року № 530-ІХ, яким законодавець передбачив можливість уникнення боржником відповідальності у вигляді сплати пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання в період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни. 
 
Враховуючи вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість за житлово комунальні послуги у загальному розмірі 3 087 грн 84 к. (2 682 грн 78 к. + 405 грн 06 к.).
 
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Підсумовуючи викладене вище, та враховуючи, що суд не вірно застосував норми процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи та наявним в ній доказам, керуючись ст.376 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСББ «Окіпної 3В».
 
Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
 
Пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
 
Згідно ч. 1 та 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
 
Відповідно до п.1 абз.2 ч.2 ст.137 ЦПК України - розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
 
Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
 
Звертаючись до суду із позовом позивач серед іншого просить стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 
15 лютого 2021 року між позивачем та адвокатом Чагіним С.М. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого позивач замовив надання юридичних послуг, які полягають в юридичному консультуванні, підготовці процесуальних документів та участі у судових засіданнях за вимогами до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (п.1.3.1., 1.3.2. договору) (а.с. 69-70, том 1).
 
Згідно п.4.1 договору про надання правової допомоги від 15 лютого 2021 року, вартість послуг відповідно до п.1.3.1 встановлюється у формі фіксованого гонорару та складає 5 000 грн.
 
Вартість витрат на правову допомогу позивач підтверджує актом приймання-передачі послуг від 21 квітня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 15 лютого 2021 року на суму 5 000 грн. (а.с. 71, том 1), платіжним дорученням № 148 від 22 квітня 2021 року на суму 5 000 грн. (а.с. 72, том 1).
 
Відповідно до частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Доводи скаржника щодо безпідставності заявлених вимог про стягнення витрат на правничу допомогу є необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявний договір про надання правової допомоги від 15 лютого 2021 року, відповідно до якого договір укладено між позивачем та адвокатом Чагіним С.М., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1670/10 від 28 жовтня 1999 року та ордером серія КС №428853 на представлення інтересів ОСББ «Окіпної 3В» від 15 лютого 2021 року (а.с. 68 - 71, том 1).
 
З платіжного доручення №148 від 22 квітня 2021 року вбачається, що позивачем сплачено 5 000 грн в рахунок надання юридичних послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги від 15 лютого 2021 року. Саме по собі зазначення в платіжному дорученні одержувачем фізичну особу підприємця не свідчить про те, що адвокатом Чагіним С.М. не надавалась позивачу правова допомога в межах даної справи.
 
Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню з кожного по 914 грн 25 к. витрат на правову допомогу (36,57% (відсоток задоволених вимог) від 5000 грн /2).
 
Вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів судових витрат пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, а саме: витрат з отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 35 грн, виготовлення копій документів у сумі 322 грн, надсилання на адресу відповідачів процесуальних документів на загальну суму 333 грн підлягають частковому задоволенню, оскільки надані на підтвердження документи на підтвердження витрат на оплату виготовлення копій документів у сумі 322 грн (а.с. 73, 112, 113, 198 том 1) не містять підтвердження того, що понесені витрати вчинено в межах даної справи.
 
Також надані позивачем квитанції про оплату від 31 року 2021 року на суму 188 грн, від 14 липня 2021 року на суму 94 грн (а.с. 112, 113 том 1) не можуть бути підтвердженням понесених позивачем витрат, оскільки не містять даних щодо призначення платежу. Також не є доказом понесення витрат наданий товарний чек (а.с. 198, том 1), оскільки він не відповідає вимогам  до розрахункового  документу, визначеного Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
 
Враховуючи положення ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані з вчиненням процесуальних дій у розмірі з кожного по 67 грн 29 к. (36,57% (відсоток задоволених вимог) від 5 000 грн /2).
 
Крім того, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача  судовий збір за подання позовної заяви у розмірі по 830 грн 14 к. (36,57% від 2 270/2) з кожного.
 
Таким чином, з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСББ «Окіпної 3В» підлягають  стягненню судові витрати у загальному розмірі 1 811 грн 68 к.
 
В свою чергу з ОСББ «Окіпної 3В» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 159 грн 79 к.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
 
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року -скасувати.
 
Постановити нове рішення наступного змісту.
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Окіпної 3В» - задовольнити частково.
 
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Окіпної 3В» (код ЄДРПОУ 41285084, юридична адреса: АДРЕСА_1) заборгованість за житлово комунальні послуги у загальному розмірі 3 087 грн 84 к.
 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Окіпної 3В» (код ЄДРПОУ 41285084, юридична адреса: АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 1 811 грн 68 к.
 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Окіпної 3В» (код ЄДРПОУ 41285084, юридична адреса: АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 1 811 грн 68 к.
 
Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Окіпної 3В» (код ЄДРПОУ 41285084, юридична адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 2 159 грн 79 к. за подання апеляційної скарги.

 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України. 
 
              Головуючий    

              Судді