ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16094/22                                                                       

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18 січня 2023 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року, суддя Черникова А.О., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправними та скасування висновків,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати висновок №106/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Головним Управлінням ДМС України в Харківській області 14.04.2016, яким визнано паспорт громадянина України НОМЕР_1 таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку; визнати протиправним та скасувати висновок №106/2016 службового розслідування за фактом оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджений ДМС України 02.06.2016, яким визнано паспорт громадянина України НОМЕР_1 таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку; визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування підстав документування паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Головним Управлінням ДМС України в Харківській області 29.06.2016, яким визнано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 недійсним та таким, що підлягає знищенню у встановленому порядку; визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування підстав документування паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджений д м е України 18.07.2016, яким визнано паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 недійсним та таким, що підлягає знищенню у встановленому порядку.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки відповідачів ґрунтуються на безпідставних сумнівах щодо належності позивача до громадянства України. Пояснив, що вилучення та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон є протиправним та таким, що порушує права особи, гарантовані Конституцією України.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для задоволення клопотання про вихід із письмового провадження та проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи на території АР Крим в м. Сімферополі, відповідно до рішення ГУ МВС України в АР Крим від 29.05.2012, як неповнолітня особа, одночасно зі своїм батьком ОСОБА_2 набув громадянство України на підставі ст.8 Закону України «Про громадянство України».
У подальшому позивач 15.06.2012 був документований проїзним документом дитини АО 626644, виданим органом 0101, а після досягненні шістнадцятирічного віку, 29.08.2014 документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданим Зміївським PC ГУ ДМС України в Харківській області. Крім цього, 05.03.2015 позивач був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданим органом 6301 (м. Харків).
Згідно з листа ДМС України від 17.07.2022 № 187 установлено, що на адвокатський запит позивача повідомлено, що відомості про його паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 визнано недійними та такими, що підлягають знищенню у встановлено порядку.
Відповідно до висновку службового розслідування ГУ ДМС України в Харківській області №106/2016 від 14.04.2016 за фактом оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дамаск, Сирія), затверджений ДМС України 02.06.2016, міграційний орган дійшов наступних висновків:
- визнати паспорт громадянина України НОМЕР_1 , оформлений 29.08.2014 Зміївським PC ГУ ДМС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі свідоцтва про народження № 1993 від 17.05.1997, виданого ОСОБА_3 , Губернаторство Дамаск , відповідно до п.10.4 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320, вважати таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства, підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку;
- враховуючи, що на підставі паспорта громадянина України НОМЕР_1 було оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , провести службове розслідування щодо його оформлення і видачі;
- після затвердження висновку ДМС України, вжити заходів щодо виявлення та вилучення паспорта громадянина України НОМЕР_1 ;
- проінформувати Адміністрацію Державної прикордонної служби України про визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог чинного законодавства;
- проінформувати підрозділи Головних управлінь, Управлінь ДМС України в областях про визнання паспорта недійсним;
- направити до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області інформацію щодо встановлення контролю на незаконно виданий паспорт громадянина України НОМЕР_1 ;
- надіслати до органу місцевого самоврядування Зміївського району Харківської області інформацію для скасування реєстрації місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , та приведення облікових документів у відповідність.
Відповідно до висновку службового розслідування ГУ ДМС України в Харківській області від 29.06.2016 за фактом оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), затверджений ДМС України 18.07.2016, міграційний орган дійшов наступних висновків:
- паспорт громадянина України для тимчасового виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 05.03.2015, виданий органом 6301, відповідно до п.п. 8 пункту 55 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152, вважати недійсним та таким, що підлягає знищенню у встановленому порядку;
- після затвердження висновку ДМС України вжити відповідних заходів щодо виявлення та вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 05.03.2015, виданого органом 6301 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- проінформувати адміністрацію Державної прикордонної служби України про визнання паспорта недійсним - оформленим з порушенням вимог чинного законодавства;
- проінформувати підрозділи Головних управлінь, Управлінь ДМС України в областях про визнання паспорта недійсним.
Підставою для таких висновків відповідачів зазначено, що факт набуття позивачем громадянства на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство» та справжність видачі довідки про реєстрацію особи громадянином України викликає сумніви та унеможливлює, у даному випадку, саму процедуру набуття громадянства України особами - вихідцями з Близького Сходу.
У зв`язку з відсутністю документального підтвердження належності позивача до громадянства України відповідачі дійшли висновку, що вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином України підстав не має.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положенням про Державну міграційну службу України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №360, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Основними завданнями ДМС, серед іншого, є реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України від 18.01.2001 №2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон №2235-III).
Відповідно до статті 5 Закону № 2235-ІІІ документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.
Згідно зі статтею 6 вказаного Закону № 2235-ІІІ громадянство України набувається: за народженням; за територіальним походженням; внаслідок прийняття до громадянства; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Статтею 8 Закону № 2235-ІІІ передбачено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.
Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.
У силу статті 21 Закону № 2235-ІІІ, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 року № 320 затверджено Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (надалі - Порядок № 320), чинний станом на момент виникнення спірних правовідносин. Пунктом 10.4 Порядку № 320 передбачено, що погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року.
Відповідно до пункту 1.2. Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 №320 (далі - Порядок №320, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.
Пунктом 1.3. Порядку №320 установлено, що для оформлення паспорта особа подає: заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява); свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах); платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита; довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності); паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну; посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).
Оригінали документів повертаються особі після прийняття заяви до розгляду.
Розділом V Порядку передбачено особливості видачі паспорта деяким категоріям громадян, зокрема, п. 5.1. вказано, що іноземці та особи без громадянства, які набули громадянства України відповідно до законодавства України, отримують паспорти на підставі довідки про реєстрацію громадянином України, виданої територіальним органом Державної міграційної служби (далі - територіальний орган).
У графі восьмій заяви зазначаються реквізити довідки, а в графі "Службові відмітки" - номер і дата рішення про набуття особою громадянства України та країна попереднього громадянства.
Пунктом 10.4 вказаного Порядку передбачено, що погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року.
У графі "Службові відмітки" заяви про видачу паспорта, який підлягає знищенню, зазначаються дата та підстави його знищення, після чого заява вилучається з діючої картотеки і поміщається до архівної картотеки.
У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).
Якщо паспорт, який підлягає знищенню, видавався іншим територіальним підрозділом, до цього територіального підрозділу надсилається повідомлення за формою, наведеною у додатку 21 цього Порядку.
У випадках знищення паспортів, зіпсованих при заповненні, у Книзі обліку проставляється відмітка про псування паспорта із зазначенням номера і дати затвердження акта про знищення паспорта, а в графі 1 наклеюється вирізка з бланка паспорта громадянина України, де зазначено серію і номер паспорта. 
У відповідності до пункту 39 Порядку № 302, за наявності підстав, зазначених у цьому Порядку, раніше виданий паспорт підлягає вилученню, поверненню державі, знищенню або тимчасовому затриманню.
Забороняється вилучення в особи паспорта, крім випадків, передбачених законом, зокрема взяття паспорта в заставу (пункт 43 Порядку № 302).
Територіальні органи чи територіальні підрозділи ДМС мають право вилучити, а також тимчасово затримати паспорти, які оформлені з порушенням вимог законодавства, підроблені, або в інших випадках, передбачених законом. Під час вилучення або тимчасового затримання паспорта складається відповідний акт встановленого МВС зразка та видається відповідна довідка (пункт 44 Порядку № 302). 
Приписами пункту 45 Порядку №302 передбачено, що паспорт вважається недійсним у разі: 1) коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); 3) непридатності паспорта для подальшого використання; 4) припинення особою громадянства України; 5) коли він заявлений як втрачений або викрадений; 6) смерті особи, якій було видано паспорт; 7) підпункт 7 пункту 45 виключено; 8) оформлення паспорта з порушенням вимог законодавства. 
Як убачається із матеріалів справи, 29.08.2014 позивач звернувся до Зміївського PC ГУДМС України в Харківській області із заявою про видачу паспорта громадянина України у зв`язку з досягненням 16 річного віку.
Зміївським PC ГУ ДМС України в Харківській області 29.08.2014 оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дамаск Сирійської Арабської Республіки.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений на його ім`я.
До відділу централізованого оформлення документів № 1 Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України ГУ ДМС України в Харківській області 10.02.2015 звертався ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з питання оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. 05.03.2015 відділом централізованого оформлення документів № 1 ГУ ДМС України в Харківській області (орган 6301) на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , отриманий заявником 06.04.2015.
Головне управління ДМС України в Харківській області у листі від 12.08.2022 № 6301.6.4-6022/63.3-22, відповідно до інформації, яка міститься в базі даних реєстру ЄІАС УМП ДМС України стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Мухім Ярмук м. Дамаск наявна сканована копія заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 оформленого 29.08.2014 Зміївським PC ГУДМС України в Харківській області, Сирія, у зв`язку з досягненням ним 16 річного віку та на підставі свідоцтва про народження № 1993 від 17.06.1997, виданого ОСОБА_5 , губернаторство Дамаск .
В базі даних реєстру ЄІАС ДМС України 10.02.2015 сформовано заяву-анкету для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформленням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
До заяви-анкети заявником були надані наступні документи: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 29.082014 Зміївським PC ГУ ДМС України в Харківській області; довідка 10/н -105 про реєстрацію особи громадянином України, видана 29.05.2012 відділом ГІРФО ГУМВС України в АР Крим на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Дамаск, з внесеними даними сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; раніше виданий на ім`я ОСОБА_1 проїзний документ дитини серії НОМЕР_3 від 15.06.2012 (орган видачі 0101); квитанції про сплату адміністративного збору; заява про надання зазначеної платної послуги.
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, на час видачі позивачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 та паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 документи, подані позивачем для отримання таких паспортів, сумнівів не викликали.
Також, з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем встановлено факт подання позивачем під час оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, чи приховування позивачем будь-якого суттєвого факту, за наявності якого позивач не мав права набути громадянство України. 
Отже, отримавши паспорт громадянина України ОСОБА_1 надалі добросовісно вважав, що ним додержано вимоги чинного законодавства щодо набуття громадянства України. Підтвердженням щодо добросовісності намірів підтвердження набуття громадянства України слугує довідка від 29.05.2012 № 10/н-105 про реєстрацію особи громадянином України, яка свідчить про набуття позивачем громадянства України за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України", відомості Натомість, доказів, які б вказували на відсутність у позивача громадянства України відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не надано. 
Також, твердження про неможливість підтвердження або спростування факту прийняття рішення Головним управлінням ДМС України в Автономній Республіці Крим щодо набуття громадянства України батька ОСОБА_1 на підставі Закону України "Про громадянство України" не можуть буди визнані судом як належним чином мотивовані, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях відповідачів та документально не підтверджені.
Проте, тимчасова окупація АР Крим сама по собі не може вважатися належною підставою для прийняття рішення про визнання недійсним паспортів позивача.
Крім того, ця подія мала місце у 2014 році, у той час як рішення про визнання недійсним паспортів позивача прийнято відповідачем лише у 2016 році.                    
Окрім цього, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.09.2021 у справі № 640/8004/20 за позовом ОСОБА_2 (батько позивача), було скасовано рішення ДМС України про визнання недійсним паспорта громадянина України НОМЕР_4 , оформленого на ім`я ОСОБА_2 , а постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2022 зазначене рішення суду залишено без змін.
На даний час паспорт громадянина України НОМЕР_4 , оформлений 29.05.2012 Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в АР Крим на ім`я ОСОБА_2 (батька позивача) у зв`язку з набуттям ним громадянства України, на підставі довідки про реєстрацію особи громадянином України №10/Н-105 від 29.05.2012, є дійсним.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 13 вересня 2019 року у справі № 640/21372/1, від 24.04.2020 року у справі №640/2251/19, від 26 лютого 2020 року у справі № 826/27146/15.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що паспорт громадянина України було отримано позивачем на підставі Закону України "Про громадянство України".
Так, відповідно до статті 21 Закону № 2235-III рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей восьмої та десятої цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що предметом даної справи є оскарження протиправних висновків про визнання недійсним паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а питання законності і обґрунтованості рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України перебуває за межами цього судового розгляду. Зважаючи на обставини справи, а саме, мотивування відповідачами свого рішення про визнання паспорту недійсним наявністю сумнівів у набутті позивачем громадянства України, оскаржуване рішення за своєю правовою природою є похідним або від факту припинення громадянства України або від встановлення факту його оформлення з порушенням вимог законодавства. Законність та обґрунтованість рішення про оформлення набуття законодавства України за територіальним походженням має бути предметом відповідного службового розслідування та прийняття відповідного рішення компетентним органом у порядку, визначеному статтею 21 Закону України "Про громадянство України". 
При цьому, станом на час розгляду даної справи відсутні докази скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки доводи відповідачів викладені в оскаржуваних висновках службових розслідувань є необґрунтованими.
Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції прийнято до уваги виключно позицію позивача та порушено принципи змагальності і рівності сторін у справі, судова колегія вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, судом було проаналізовано правові позиції обох сторін і надано оцінку їх доводам та доказам, на які вони посилаються, згідно з вимогами ст.ст. 8, 9, 90 КАС України.
Також є безпідставними доводи апелянта про те, що суд першої інстанції всупереч с. 1, 5 Закону № 2743 - VІІІ не витребував у позивача докази, які б підтверджували наявність підстав для набуття громадянства України, оскільки скаржник не вказує, які саме докази необхідно витребувати у позивача.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на практику Верховного Суду у справах №№ 826/14279/17, 826/1417/17, оскільки рішення в цих справах ухвалені за інших обставин.    
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2022 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Степанюк А.Г.