ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2023 року
м. Київ
справа № 608/1648/16-к
провадження № 51-1023км22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 	
за участю: секретаря судового засідання прокурора	  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,	
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого на вирок Тернопільського апеляційного суду від 30 грудня 2021 року щодо 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 .
Обставини справи

1.  Вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2021 року ОСОБА_6 було виправдано у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК).
2.  Оскарженим вироком апеляційної інстанції цей вирок скасовано і ОСОБА_6 засуджено за частиною 2 статті 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Відповідно до статті 75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.
3.  Суд апеляційної інстанції визнав доведеним, що 23 квітня 2016 року близько 10:30 засуджений, керуючи автомобілем «ВАЗ 2106», при наближенні до заокругленої частини дороги по вулиці Садовського в селі Нагірянка Чортківського району Тернопільської області в порушення вимог пунктів 1.2, 1.5, 11.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого відбулося зіткнення з мотоциклом «Днепр 11», водій якого ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження.
Вимоги і доводи касаційної скарги 

4.  Засуджений, посилаючись на частину 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), просить скасувати вирок апеляційного суду та залишити в силі вирок суду першої інстанції. 
5.  Суть доводів касаційної скарги засудженого зводиться до наступного:
-       у вироку апеляційного суду не зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; 
-       судом апеляційної інстанції не надано належної правової оцінки відсутності доказів виїзду засудженого на зустрічну смугу руху;
-       втрата потерпілим мотоцикла унеможливила для сторони захисту перевірку обґрунтованості покладених в основу обвинувачення доказів шляхом проведення повторних експертиз.
Позиції  учасників касаційного розгляду

6.  Прокурор у кримінальному провадженні надав до Суду заперечення на касаційну скаргу, в якому просив у задоволенні касаційної скарги відмовити.  
7.  У судовому засіданні  прокурор заперечив проти задоволення касаційних вимог.
8.  Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
Оцінка Суду

9.  Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. 
10.  Суд відхиляє аргументи сторони захисту щодо того, що суд не сформулював обвинувачення, визнане ним доведеним, зокрема, не зазначив мотив і мету кримінального правопорушення.
11.  Суд зазначає, що в обвинувальному акті, в рішеннях судів першої і апеляційної інстанції були чітко сформульовані обставини, які були покладені в основу обвинувачення. Суд вважає, що у цьому випадку сторона захисту була повідомлена про всі важливі обставини, необхідні для ефективного захисту від обвинувачення. Аналіз стороною захисту в її клопотаннях і скаргах найдрібніших обставин події демонструє її обізнаність зі всіма деталями обвинувачення. Ці обставини також відображені в оскарженому вироку. Хоча суд не виділив ці обставини в окремий розділ, однак вирок складає неподільне ціле. Судом було зазначено фактичні обставини, які стали підставою для обвинувачення, і зроблено висновок, що він вважає їх доведеними. Такий виклад вироку не суперечить вимогам пункту 2 частини 2 статті 374 КПК.
12.  Суд нагадує, що злочин, передбачений статтею 286 КК, є необережним. Мета і мотив є елементами цілеспрямованої діяльності, яка є ознакою умисних злочинів. Таким чином, мета і мотив не можуть бути елементами вчинення злочину з необережності, а тому суд не був зобов`язаний їх встановлювати.
13.  Висновок апеляційного суду про доведеність винуватості засудженого зроблено на підставі обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до статей 17 та 94 КПК. Своє рішення суд ґрунтував, зокрема, на висновках кількох експертиз. Зокрема, у висновку судової автотехнічної експертизи від 27 вересня 2016 року зазначено, що в діях засудженого вбачались порушення вимог пп. 1.2, 1.5, 11.3 ПДР України, що призвело до створення аварійної обстановки і з технічної точки зору стало причиною зіткнення. Цей висновок підтверджено судовою автотехнічною експертизою № 3698 від 30 жовтня 2017 року.
14.  Висновком експертизи № 3697 від 11 жовтня 2017 року на підставі розташування автомобіля і причепа на дорозі зроблено висновок про те, що «до зіткнення автомобіль … рухався із правої, зустрічної для нього, смуги, на ліву під деяким гострим кутом». Тому Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що судом прийнято без доказів твердження щодо виїзду автомобіля перед зіткненням на зустрічну смугу руху. 
15.  Суд бере до уваги ту обставину, що втрата мотоцикла унеможливила проведення повторної експертизи. У той же час Суд не вважає, що лише ця обставина може свідчити про недостатність інших доказів, наданих суду, для вирішення справи. Суд відповідно до вимог КПК надав оцінку численним іншим доказам з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
16.  Таким чином, Суд вважає, що вирок апеляційного суду є належно умотивованим, обґрунтованим та не суперечить вимогам статті 419 КПК. Судом апеляційної інстанції не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
17.  Таким чином, Суд не встановив підстав для скасування оскаржених судових рішень та задоволення касаційної скарги.
На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Вирок Тернопільського апеляційного суду від 30 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                         ОСОБА_2                          ОСОБА_3