ПОСТАНОВА 
Іменем України

18 січня 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 401/1289/21
провадження № 22-ц/4809/70/23 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
секретар судового засідання Діманова Н. І.,
учасники справи:
позивач - Дочірнє підприємство «Завод залізобетонних виробів» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром»,
відповідачі - приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу Васильченка Валерія Михайловича, ОСОБА_1 ,
третя особа - Приватне акціонерне товариство "Світловодський завод "Спецзалізобетон",
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2022 року у складі головуючого судді Іващенка В. М.,

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
У травні 2021року Дочірнє підприємство «Завод залізобетонних виробів» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром» звернулось до суду з позовом до приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Васильченка Валерія Михайловича, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне акціонерне товариство "Світловодський завод "Спецзалізобетон", в якому просило визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Васильченка Валерія Михайловича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31764219 від 07.10.2016, згідно якого здійснено державну реєстрацію іпотеки на нерухоме майно - комплекс будівель, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати від приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Васильченка Валерія Михайловича рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31764219 від 07.10.2016, згідно якого здійснено державну реєстрацію іпотеки на нерухоме майно - комплекс будівель, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки таке рішення у позивача відсутнє та не може бути ним отримане самостійно, оскільки надання такого рішення позивачу не передбачене чинним законодавством України.
Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27 березня 2017 року стягнуто з ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" на користь ДП "Завод залізобетонних виробів" ТОВ "Дніпроенергобудпром" борг на загальну суму 258347,92грн. При виконанні вказаного рішення суду з`ясувалось, що у власності боржника є нерухоме майно: комплекс будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , однак дане майно перебуває в іпотеці згідно договору іпотеки від 06.10.2016 року, укладеного між ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" та ОСОБА_1 . Таким чином, реєстрація 06.10.2016 обтяження іпотекою нерухомого майна, яке належить ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон", унеможливлює звернення стягнення на це майно і відповідно є перешкодою для виконання рішення суду від 27 березня 2017 року.
При проведенні державної реєстрації іпотеки приватним нотаріусом мала бути виготовлена електронна копія договору іпотеки №1325 від 06.10.2016, укладеного між ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" та ОСОБА_1 та така копія мала бути розміщена приватним нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Невиконання такої вимоги нотаріусом є порушенням порядку державної реєстрації обтяжень нерухомого майна, оскільки така реєстрація обтяження здійснена за відсутності для цього правової підстави - договору іпотеки. Крім того реєстрація обтяження була здійснена під час розгляду справи про стягнення боргу з ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон", вказані протиправні дії нотаріуса призвели до неможливості виконання згаданого рішення суду про стягнення коштів на користь позивача.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2022 року відмовлено у задоволенні позову.
ОСОБА_1 відмовлено у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щоміж ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" та ОСОБА_1 існують правовідносини з приводу іпотеки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон", що підтверджується укладеним між ними договором іпотеки від 06 жовтня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Васильченком В. М.
Під час судового розгляду не підтвердились доводи позивача про порушення та недотримання приватним нотаріусом Васильченко В.М. положень чинного законодавства, в тому числі ЗУ "Про іпотеку", ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", при посвідченні договору іпотеки від 06 жовтня 2016 року, укладеного між ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" та ОСОБА_1 .
На момент укладення договору не існувало будь-яких заборон на відчуження чи передачу в іпотеку нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд дійшов висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
Крім того сторонами підтверджено той факт, що рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27 березня 2017 року виконано в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
ДП "Завод залізобетонних виробів" ТОВ "Дніпроенергобудпром" подало апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. 
Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.
Судом не враховано, що при проведенні державної реєстрації іпотеки приватним нотаріусом Васильченком В. М. мала бути виготовлена електронна копія договору іпотеки №1325 від 06.10.2016, укладеного між ПАТ «Світловодський завод «Спецзалізобетон» та ОСОБА_1 , і розміщена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація обтяження згідно договору іпотеки №1325 від 06.10.2016 приватним нотаріусом була проведена із порушенням вищевказаних норм законодавства. Приватний нотаріус Васильченко В. М. не спростував факт відсутності електронної копії договору у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а суд першої інстанції проігнорував повністю факт порушення норм частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Приватним нотаріусом було надано до суду копію договору іпотеки №1325 від 06.10.2016, яка містить закреслені відомості, що мають важливе значення для справи. Закреслення цих відомостей позбавило можливості у повному обсязі проаналізувати зміст договору іпотеки на його відповідність чинному законодавству. Крім цього, закреслення відомостей на одній сторінці аркушів копії не дає можливості також прочитати зміст окремих положень договору іпотеки на зворотній стороні відповідних аркушів наданої копії договору. 
Відповідно до п. 1 гл. 9 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р. тексти договорів, заповітів, довіреностей, свідоцтв, актів про морські протести та протести векселів, перекладів у разі засвідчення нотаріусом вірності перекладу документі із однієї мови на іншу, заяв, на яких нотаріусом засвідчується справжність підпису викладаються нотаріусом на спеціальних бланках нотаріальних документів з лицьового та зворотнього боку.
Із копії, наданої нотаріусом, не вбачається, що вказаний договір виготовлений на спеціальних бланках нотаріальних документів.
У зв`язку із вказаним позивачем було подано 12 травня 2022 року клопотання про повторне витребування копії договору іпотеки від його сторін, яке судом першої інстанції безпідставно залишено без задоволення.
Факт законності проведення державної реєстрації має підтверджуватись дотриманням порядку такої реєстрації, встановленим відповідним законом, зокрема виготовленням електронної копії документа та розміщенням її у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а не просто наявністю договору іпотеки, як зазначено в оскаржуваному рішенні.
Обтяження було зареєстроване під час розгляду спорів між ПАТ «Спецзалізобетон» та ДП «Завод залізобетонних виробів» ТОВ «Дніпроенергобудпром» про стягнення грошових коштів і з великою ймовірністю було направлене саме на створення перешкод у зверненні стягнення на майно, що передане в іпотеку, для погашення грошових зобов`язань третьої особи перед позивачем. 
Права позивача порушувались тривалим (більше 4 років) невиконанням рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27 березня 2017 року, що було пов`язано із неможливістю стягнення із третьої особи грошових коштів, належних позивачу, у зв`язку із існуванням зареєстрованого обтяження на майно ПАТ «Світловодський завод «Спецзалізобетон» по договору іпотеки.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Відповідач - приватний нотаріус Васильченко В. М. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.
Також просив стягнути за позивача витрати понесені на правничу допомогу всумі 19600,00 грн (а.с.143-162 т.2).

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано. 

Відповідач приватний нотаріус Васильченко В. М. та представник третьої особи ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст. 128-131 ЦПК України. 
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши пояснення представника позивача адвоката Солдатенко Е. С., яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.
Відповідно до договору іпотеки від 06 жовтня 2016 року, укладеного між ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" (іпотекодавець) та ОСОБА_1 (іпотекодержатель), предметом іпотеки є комплекс будівель, що розташований в АДРЕСА_1 та складається з усіх видів майна, включаючи будівлі, споруди, які належать іпотекодавцю. Зазначене нерухоме майно передається в іпотеку на забезпечення виконання в повному обсязі грошових зобов`язань за договорами (а.с. 216-218 т. 1).
Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31764219 від 07 жовтня 2016 року, приватний нотаріус Васильченко В. М. вирішив: провести державну реєстрацію іншого речового права, іпотеки на комплекс будівель з реєстраційним номером 8469635109, що розташований в АДРЕСА_1 , за суб`єктом: ОСОБА_1 (а.с. 205 т. 1).
Відповідно до інформації з Державного речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон", накладено заборону на відчуження (а.с.24-27, 113-114 т.1).
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27 березня 2017 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Світловодський завод "Спецзалізобетон" на користь Дочірнього підприємства "Завод залізобетонних виробів" Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроенергобудпром": 227043,30 грн основного боргу, 2629,07 грн 3% річних та 23609,90 грн інфляційних втрат, а також 5065,65 грн судового збору (а.с.13-20 т.1).
Наказом Господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2017 стягнуто з ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" на користь ДП "Завод залізобетонних виробів" ТОВ "Дніпроенергобудпром" 227043,00 грн суми основного боргу, 2629,07 грн 3 % річних та 23609,90 грн інфляційні витрати (а.с.21 т.1).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т. В. від 29 грудня 2021 року закінчене виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області (наказ №912/257/15-г від 18.04.2017) в зв`язку з фактичним виконанням, припинено чинність арешту майна та коштів боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.199-200 т.1).
Публічне акціонерне товариство "Світловодський завод "Спецзалізобетон" змінило назву на Приватне акціонерне товариство "Світловодський завод "Спецзалізобетон".

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно ст. 3 Закону України "Про іпотеку", взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.
Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Встановлено, що 06 жовтня 2016 року між ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, предметом якого є комплекс будівель, розташований в АДРЕСА_1 та складається з усіх видів майно, включаючи будівлі, споруди, які належать ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" (а.с.216-218 т.1).
На момент укладення договору іпотеки від 06 жовтня 2016 року ДП "Завод залізобетонних виробів" ТОВ "Дніпроенергобудпром" не було стороною договору та власником іпотечного майна. 
Дочірнє підприємство "Завод залізобетонних виробів" Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроенергобудпром" не оспорює вказаний договір іпотеки та не вказує, які його права та інтереси були порушені оскарженим рішенням приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо іпотечного майна від 07.10.2016.
Не знайшли свого підтвердження доводи позивача, що наявність договору іпотеки від 06 жовтня 2016 року та рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень іпотечного майна від 07.10.2016 перешкоджала виконанню рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27 березня 2017 року, яким стягнуто з ПАТ "Світловодський завод "Спецзалізобетон" на користь ДП "Завод залізобетонних виробів" ТОВ "Дніпроенергобудпром" борг, яке за інформацією приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьової Т.В. виконане в повному обсязі (а.с.199-200 т.1).
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).
Відповідно до частин першої та другої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і в разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
Передумовами та матеріальними підставами для захисту у визначений спосіб права власності на майно у судовому порядку є, зокрема, наявність підтвердженого належними доказами права особи щодо такого майна, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права (невизнання, оспорювання тощо).
Отже, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права та інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для ухвалення рішення про відмову в позові, незалежно від інших встановлених судом обставин.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Іпотека – це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом (стаття 1 Закону України «Про іпотеку»).
У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише в разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом – у черговості їх державної реєстрації (частини шоста та сьома статті 3 Закону України «Про іпотеку»).
Позивачем не зазначено, яким чином зачіпаються його майнові чи немайнові права та законні інтереси оскаржуваним рішенням приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Васильченка В. М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №31764219 від 07.10.2016 щодо заборони на належний Публічному акціонерному товариству "Світловодський завод "Спецзалізобетон" комплекс будівель з реєстраційним номером 8469635109, що розташований в АДРЕСА_1 , обтяжувач: ОСОБА_1 , на підставі укладеного між останніми договору іпотеки від 06.10.2016, дійсність якого не оспорюється, тому суд правомірно відмовив у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.
Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення – без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.
Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.
У поданому відповідачем ОСОБА_3 відзиві на апеляційну скаргу ставиться питання про стягнення з позивача витрат понесених на правничу (правову) допомогу у сумі 19600,00 грн (а.с.143-162 т.2).
Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивачем апеляційному суду подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу шляхом відмови у стягнені заявлених витрат у повному обсязі (а.с.198-202 т.2). Зазначено, що заявлені відповідачем витрати не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу відповідачем приватним нотаріусом Васильченком В. М. надано: - оригінал договору про надання правничої (правової) допомоги №01/12/22ф-ВВМ від 02.12.2022 (а.с.149-151 т.2); - акти приймання передачі послуг №3, №1, №2 (а.с.153,156,160 т.2); - рахунок №03-01/12/22ф-ВВМ на суму 4400 грн (а.с.154 т.2); - рахунок №01-01/12/22ф-ВВМ на суму 7200 грн та 2600 грн, всього 9800 грн (а.с.157 т.2); - рахунок №02-01/12/22ф-ВВМ на суму 5400 грн (а.с.161 т.2); - оригінали квитанцій від 06.12.2022 на суму 4400 грн, 9800 грн, 5400 грн (а.с.153, 155,159 т.2).
Згідно п.1 договору про надання правничої (правової) допомоги №01/12/22ф-ВВМ від 02.12.2022 адвокат зобов`язується за винагороду забезпечити надання правничої допомоги замовнику: 
- ознайомитися з наданими Замовником матеріалами судових справ: - № 401/1289/21 (Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області); - №912/257/15-г (Господарський суд Кіровоградської області).
- надати консультації щодо формування правової позиції та перспектив розгляду судових справ, стороною в яких є Клієнт, а саме у справі №401/1289/21.
- скласти відзив на апеляційну скаргу від 08.07.2022 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.06.2022 у справі № 401/1289/21.
За правничу допомогу, передбачену в п.п. 1.2. договору замовник сплачує адвокату обговорену винагороду. 
Розмір винагороди є фіксованим за надання кожної окремої юридичної послуги: 
-ознайомлення з матеріалами судової справи №401/1289/21 (Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області) - 7200 грн;
-ознайомлення з матеріалами судової справи №912/257/15-г (Господарський суд Кіровоградської області) - 2600 грн;
- надання консультації щодо формування правової позиції та перспектив розгляду судової справи №401/1289/21 - 5400 грн;
- складення відзиву на апеляційну скаргу від 08.07.2022 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.06.2022 у справі №401/1289/21 - 4400 грн;
- участь в одному судовому засіданні у судовій справі №401/1289/21, що відбулося - 6200 грн.
Кропивницьким апеляційним судом переглядається справа №401/1289/21 за апеляційною скаргою на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2022 року.
Понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану із ознайомленням з матеріалами справи №912/257/15-г (Господарський суд Кіровоградської області), на суму 2600 грн, не стосується цієї справи, тому безпідставно заявлені до стягнення.
Крім того, враховується, що приватним нотаріусом Васильченком В. М. не подавалась заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи, до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області відповідно до вимог ч. 1 ст. 134 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, рішення суду першої інстанції ним також не оскаржується.
Враховуючи принцип співмірності, розумності та реальності судових витрат, заперечення позивача щодо співмірності заявлених відповідачем судових витрат, колегія суддів вважає, що заява приватного нотаріуса Васильченка В. М. про стягнення судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги на стадії перегляду справи апеляційним судом, підлягає частковому задоволенню в межах витрат, пов`язаних зі складанням адвокатом відзиву на апеляційну скаргу в сумі 4400,00 грн. 

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром» залишити без задоволення.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2022 року залишити без змін.
В порядку розподілу судових витрат стягнути з Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром» на користь приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Васильченка Валерія Михайловича 4400,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                 С. М. Єгорова

Судді                                                                        О. Л. Карпенко

                                                                       О. І. Чельник