УХВАЛА
03 квітня 2023 року 
м. Київ 
справа №240/36202/21
адміністративне провадження №К/990/9521/23  
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Дашутіна І. В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі №240/36202/21 за позовом Приватного підприємства «Звягель пак» до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
у с т а н о в и в :
Приватне підприємство «Звягель пак» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21 жовтня 2021 року №00099400705, №00099390705, №00099380705.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року, позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 21 жовтня 2021 року №00099400705; №00099390705 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 145200,00 грн; в іншій частині позову відмовлено.
Головне управління ДПС у Житомирській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на вищезазначені судові рішення, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України .
Перевіркою змісту поданої касаційної скарги у взаємозв`язку з текстами оскаржуваних судових рішень встановлено, що скаржник не погоджується із задоволенням позовних вимог як у частині скасування податкового повідомлення-рішення від 21 жовтня 2021 року №00099400705 (щодо реальності господарських операцій), так і в частині скасування податкового повідомлення рішення від 21 жовтня 2021 року №00099390705 (щодо накладення штрафу за не складення та не реєстрацію позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних).
Водночас підстави касаційного оскарження зазначені лише щодо податкового повідомлення-рішення від 21 жовтня 2021 року №00099400705.
Суд звертає увагу, що викладені у касаційній скарзі доводи стосуються виключно оспорювання встановленого судами першої та апеляційної інстанцій факту реальності здійснення господарських операцій, тоді як жодних доводів за іншим податковим повідомлення-рішенням стосовно штрафу за не складення та не реєстрацію позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у підставах касаційного оскарження не зазначено.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що викладені у ній підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку не узгоджуються з вимогами касаційної скарги, оскільки викладені лише щодо частини рішення суду, яке скаржник просить скасувати.
Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо належного оформлення касаційної скарги.
Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
При цьому, з урахуванням змін до Кодексу адміністративного судочинства України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі №240/36202/21 - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              І. В. Дашутін