ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/12750/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 березня 2023 року                                                                                         м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань праці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови,              

ВСТАНОВИВ

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Державної служби праці України у Київській області від 06.09.2021 № КВ2612/54/НД/П/СПТД/ФС-120, відповідно до якої до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в суму 96000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова про застосування штрафних (фінансових) санкцій є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки на час проведення інспекційного відвідування представниками Держпраці 12.08.2021 р. магазин-павільйон за адресою АДРЕСА_1 використовувався для провадження підприємницької діяльності іншою особою - ФОП ОСОБА_2 .
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
На думку апелянта суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Апелянт, зокрема зазначає, що на момент проведення інспекційної перевірки він не здійснював підприємницьку діяльність у магазині за адресою АДРЕСА_1 , що був об`єктом перевірки. За таких умов, при наявності порушень законодавства про працю при інспекційному відвідуванні 12.08.2021 року, відповідальність за ці порушення має нести не позивач, а ФОП ОСОБА_2 , який згідно договору оренди пересувного торгового павільйону від 08.07.2021 року орендує магазин.
В обґрунтування свої вимог також зазначає, що притягнення його до відповідальності є неправомірним та не відповідає принципу особистої відповідальності за правопорушення, оскільки жодних протиправних дій не вчиняв. 
Звертає увагу, що інспекторами Держпраці не було належним чином встановлено суб`єкта правопорушення, що призвело до винесення протиправної постанови та притягнення позивача до відповідальності без достатніх на те підстав.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу № 3237 від 04.08.2021 та направлення № 2612 від 05.08.2021 про проведення інспекційного відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю, фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 , інспекторами праці ГУ Держпраці в Київській області було здійснено виїзд для проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення господарської діяльності позивача.
Під час інспекційного відвідування за місцем здійснення господарської діяльності суб`єктом господарювання за адресою: АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », інспектором було виявлено продавця, яка здійснювала продаж товару в зазначеному магазині. Під час спроби провести опитування працівника інспекторами, позивачем було створено перешкоди, а саме: продавець магазину з невідомим чоловіком, із застосуванням фізичної сили виштовхали з магазину інспекторів праці, після чого, погрожуючи, зачинили магазин. З приводу створення перешкод інспектором було викликано наряд поліції для фіксації події. Даний виклик зареєстровано до журналу ЄО відділу поліції № 1 (м. Кагарлик) ОРУП ГУ НП у Київській області № 4637.
Інспектором було складено акт про неможливість проведення заходу державного контролю № КВ2612/54/НД від 12.08.2021.
За результатами розгляду порушень, зазначених в акті № КВ2612/54/НД від 12.08.2021, заступником начальника Головного управління Стахівським С.М. було прийнято рішення про винесення постанови про накладання штрафу на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у розмірі 96000 гривень на ФОП ОСОБА_1 .
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача під час проведення вищевказаного інспекційного відвідування та прийняту відносно нього зазначену постанову, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської, діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).
Згідно абзацу третього статті 1 Закону № 877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823, в редакції станом на час проведення контрольного заходу (далі - Порядок № 823).
Згідно з п. 2 Порядку № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Заходи контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються інспекторами праці виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, дотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад) у формі, визначеній абзацом першим цього пункту.
Відповідно до вимог частини 1 статті 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Інспекційні відвідування здійснюються, зокрема, рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (підпункт 3 пункту 5 Порядку № 823).
Відповідно до вимог п.п. 16, 17, 18 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Згідно пункту 23 Порядку № 823 у разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.
Відповідно до положень частини 5 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно норм абз. 7 та 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Щодо доводів апелянта, які викладені в апеляційній скарзі про те, що на момент інспекційної перевірки ним не здійснювалась підприємницька діяльність у магазині за адресою АДРЕСА_1 , колегія суддів зазначає наступне.
Так, на підтвердження зазначеного позивачем до суду першої інстанції було надано договір оренди пересувного торгового павільйону від 08.07.2021 року, укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 , предметом якого є оренда приміщення за адресою АДРЕСА_1 , що був об`єктом перевірки, а також акт прийому-передачі пересувного торгового павільйону від 08.07.2021 року.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що апелянтом ані в суді першої та апеляційної інстанції не підтверджено належними доказами того, що позивач станом на 12.08.2021 вже не здійснював підприємницьку діяльність у магазині за адресою АДРЕСА_1 , що був об`єктом перевірки, а тому не повинен нести відповідальність за встановлене правопорушення.
Однак, судом першої інстанції під час розгляду справи вірно встановлено, що здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 підтверджується видатковими накладними від 11.08.2021 №1375946, розхідною накладної від 10.08.2021 №1008-000992 на постачання товару, які були зафіксовані інспекторами праці під час спроби опитування працівника на робочому столі магазину засобами відеофіксації, копії яких містяться в матеріалах справи.
Суд звертає увагу, що апелянтом ані в суді першої та апеляційної інстанції не підтверджено належними доказами того, що позивач станом на 12.08.2021 вже не здійснював підприємницьку діяльність у магазині за адресою АДРЕСА_1 , що був об`єктом перевірки, а тому не повинен нести відповідальність за встановлене правопорушення.
Колегія суддів звертає увагу, що позивачем в апеляційній скарзі викладено доводи аналогічні тим, які були зазначені ним у позовній заяві.
У ході розгляду справи суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору, а також усім аргументам сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем вимог законодавства щодо призначення перевірки, а також те, що відповідачем не було підтверджено та не надіслано позивачу документів, які б свідчили про наявність направлення на перевірку, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 3 п. 5 Порядку № 823, інспекційні відвідування проводяться на підставі повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин та інформації ДПС та її територіальних органів про факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень. 
Згідно п.п.1 п. 10 Порядку, зазначено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.
Під час розгляду цієї справи встановлено, що інспекційне відвідування призначено на підставі доповідної записки начальника відділу І.Знов`юка від 02.08.2021 № 1109 та листа ГУ ДПС у Київській області від 14.07.2021 № 17095/5/10-36-07-07-16. 
На підставі наказу № 3237 від 04.08.2021 та направлення № 2612 від 05.08.2021 про проведення інспекційного відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю, фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 , інспекторами праці ГУ Держпраці в Київській області було здійснено виїзд для проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення господарської діяльності позивачем.
Таким чином, відповідачем було дотримано вимоги щодо підстав призначення та проведення інспекційного відвідування.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
За правилами       статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України       суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями   315,   316,   321,   322,   325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ  
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5   статті 328 КАС України.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

суддя                                        В.П.Мельничук

суддя                                        О.М.Оксененко