ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1705/23 Справа № 208/2785/21  Категорія 57 	  	Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т.П. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Петешенкової М.Ю.,
суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» 
на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2022 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій починаючи з жовтня 2018 року відсутнє центральне опалення. Послуги з теплопостачання за договором повинні надаватися з боку відповідача. 18 січня 2021 між нею та відповідачем був укладений новий «Договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі - Договір). Особовий рахунок квартири згідно обліку відповідача має № 858081. 
Зазначає, що відповідач систематично, тобто на протязі багатьох років та опалювальних періодів свої обов`язки, не виконує. Більш того, відповідач по цей час систематично без законних на то правових підстав продовжує нараховувати позивачу на особовий рахунок № НОМЕР_1 плату за послуги теплопостачання, які він фактично не надає.
Враховуючи вищенаведене, просила суд визнати неправомірною бездіяльність АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» щодо перерахунку заборгованості по оплаті надання послуг з постачання теплової енергії за адресою вищевказаної квартири, особливий рахунок № НОМЕР_1 ; зобов`язати АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» 00130820 виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 , заборгованість по оплаті за послуги постачання теплової енергії станом на 01 березня 2020 року у розмірі 7 525,24 грн., та заборгованість по оплаті за обслуговування у сумі 84,00 грн.
Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано недостовірною та такою, що не підлягає стягненню, заборгованість ОСОБА_1 по оплаті послуг з централізованого опалення станом на 01 березня 2020 року у розмірі 7 525,24 грн. та заборгованість по оплаті за обслуговування у розмірі 84,00 грн.
Зобов`язано АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» здійснити ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , перерахунок заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_1 з урахуванням відсутності у неї заборгованості станом на 01 березня 2020 року у розмірі 7 525,24 грн. та заборгованості по оплаті за обслуговування у розмірі 84,00 грн.
У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.
Рішення суду мотивовано наявністю правових підстав для часткового задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 фактично не споживала послуги АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» починаючи з 22 січня 2019 року. Суд вказав, що проведення нарахування коштів за послуги з теплопостачання ОСОБА_1 є безпідставним та таким, що порушує права позивача, оскільки остання фактично не споживала послуги АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» з 22 січня 2019 року і відповідно проведені відповідачем нарахування заборгованості слід визнати недостовірними та такими, що не підлягають стягненню.
Не погодившись з рішенням суду, АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи, що мають значення для справи, що призвело до необґрунтованого висновку суду про часткове задоволення позову, оскільки позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено в чому полягають дії, щодо порушення прав позивача. Вказують, що АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» ніяким чином права позивача не порушувало, тому спір про право між сторонами відсутній. Крім того, чинним законодавством не передбачено захист права, яке не порушено.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується технічним паспортом (а.с.52-53). 
18 січня 2021 року між сторонами було укладено Договір з індивідуальним споживачем про надання послуг з постачання теплової енергії в квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5-8).
Згідно рахунку за січень 2021 року плата за послугу з постачання теплової енергії складає: станом на 01 січня 2021 рік борг 2 307,09 грн.; нараховано за січень 2021 року 2 635,93 грн.; станом на 01 лютого 2021 рік борг 4 943,02 грн. Плата за абонентське обслуговування станом на 01 лютого 2021 рік складає 56,00 грн. (а.с.9).
Відповідно до рахунку за лютий 2021 плата за послугу з постачання теплової енергії складає: станом на 01 лютого 2021 рік борг 4 943,02 грн.; нараховано за лютий 2021 року 2 582,22 грн.; станом на 01 березня 2021 рік борг 7 525,24 грн., плата за абонентське обслуговування станом на 01 березня 2021 рік складає 84,00 грн., а також вказано, що позивачем за період з 01 лютого 2021 року по 28 лютого 2021 року було спожите 1,33424618 Гкал теплової енергії (а.с.20).
Згідно листа, отриманого від КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», останнє не є надавачем комунальної послуги такої як послуги з теплопостачання, тому, відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не уповноважене складати акти про відсутність опалення у квартирі, оскільки відповідно до вказаної статті - Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги, дату (строк її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також: іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання не в повному обсязі або неналежної якості (а.с.14).
22 січня 2019 року позивачем було направлено заяву до директора КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» в якій просила відновити опалення за вказаною адресою (а.с.36а).
Наприкінці січня 2019 року позивач отримала листа від КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» з повідомленням про неналежне теплопостачання за вказаною адресою, дану квартиру включено до загального реєстру на перерахунок оплати послуги за теплову енергію протягом грудня 2018 р. та січня 2019 р. питання відновлення опалювальної системи по стояку залишається на контролі (а.с.37).
Згідно листа КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 25 січня 2019 року за вих. № 95/н, управитель багатоквартирного будинку в якому мешкає позивач, звертався до надавача послуги теплопостачання КП КМР «Тепломережа» з вимогою здійснити перерахунок згідно фактичного підключення квартир до центрального опалення, у додатку до цього листа — Реєстрі приміщень, які не опалюються, на аркуші № 1, номер по порядку 29 вказана квартира позивача (а.с.15, 16-17).
Згідно листа КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» від 25 лютого 2019 року за вих. № 283/4, управитель багатоквартирного будинку де мешкає позивач, звертався до надавача послуги теплопостачання КП КМР «Тепломережа» з вимогою «здійснити перерахунок згідно фактичного підключення квартир до центрального опалення.» У додатку до цього листа — Реєстрі приміщень, які не опалюються на аркуш № 1, номер по порядку 18 вказана квартира позивача (а.с.18,19).
27 березня 2019 року КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» направила листа до КП КМР «Тепломережа», вих. № 463/4, в якому просила здійснити перерахунок згідно реєстру по непрацюючим стоякам у житлових приміщеннях за зверненням мешканців. У додатку до цього листа — Реєстрі приміщень, які не опалюються на аркуші № 1, номер по порядку 30 вказана квартира позивача (а.с.21,22).
14 травня 2019 року позивач звернулась до директора КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» з проханням (мовою оригіналу) восстановить отопление по стояку АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . Отопление отсутствует с начала отопительного сезона 2018/2019 (а.с.37а).
05 серпня 2019 року позивач звернулась до директора КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» з проханням (мовою оригіналу) восстановить отопление по стояку АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 не дожидаясь начала отопительного сезона (а.с.38а).
04 грудня 2019 року КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» направила листа до КП КМР «Тепломережі» за вих. № 1929/4, щодо перерахунку послуги теплопостачання», де вказано, що у зв`язку зі зверненнями мешканців будинку АДРЕСА_6 , з питанням не надання послуги теплопостачання, та після проведеної перевірки працівниками нашого підприємства, просимо провести перерахунок на всю опалювальну площу квартир АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 з моменту запуску до кінця опалювального сезону 2019/2020 pоків (а.с.10).
Відповідно до рахунку за вересень 2020 року за послугу з постачання теплової енергії станом на 01 жовтня 2020 рік існує переплата за послуги теплопостачання у сумі 1 362,48 грн. (а.с.48).
30 жовтня 2020 року, 20 листопада 2020 року, 16 грудня 2020 року та 30 січня 2021 року позивачем та мешканцями квартири у будинку: ОСОБА_2 (кв. АДРЕСА_8 ) і ОСОБА_3 (кв. АДРЕСА_9 ) як споживачами послуг теплопостачання були складені та підписані усіма споживачами Акти-претензія про неналежне надання або ненадання відповідачем послуг теплопостачання (а.с.23,24-25,26,27-28).
18 січня 2021 року позивачем на адресу в.о. генерального директора AT «Дніпровська ТЕЦ» Аулова В.В. направлено заяву, в якій просить у зв`язку з відсутністю опалення у квартирі в означений законом строк призначити комісію для встановлення причин відсутності тепла та необхідності перерахунку плати за опалення. Про виїзд комісії за адресою прошу повідомити завчасно за телефоном, яку було зареєстровано в журналі вхідних документів відповідача за вх. № 11 від 18 січня 2021 (а.с.45).
18 січня 2021 року позивачем на адресу в.о. генерального директора AT «Дніпровська ТЕЦ» Аулова В.В. направлено заяву, в якій просить у зв`язку з відсутністю опалення у квартирі АДРЕСА_1 не нараховувати плату за опалення за опалювальний сезон з 15 жовтня 2020 року по 15 квітня 2021 року (а.с.44).
10 лютого 2021 уповноваженим представником відповідача був складений Акт обстеження внутрішньо будинкової системи опалення, згідно якого період відсутності опалення становить: з 01 лютого 2021 року по 28 лютого 2021 року, висновок комісії: стояки ц/о холодні (а.с.29).
30 грудня 2020 року КП КМР «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» направила листа до відповідача за вих. № 1373/4, в якому просила у зв`язку зі зверненнями мешканців про відсутність опалення у житлових приміщеннях не нараховувати оплату за опалення даних приміщень на опалювальний період 2020-2021 року, у додатку 1 до цього листа — Переліку адрес по фактичному підключенню квартир до ц/о в грудні 2020 року квартира позивача, як приміщення, яке підключене та опалюється не зазначена (а.с.30,31-36).
22 лютого 2021 року позивачем до відповідача направлено заяву про перерахунок плати за послуги теплопостачання № 1/02-2021, в якому вона просить провести перерахунок заборгованості по оплаті за послуги з постачання теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1 , шляхом повного списання заборгованості з особового рахунку № НОМЕР_1 , який закріплений за цією адресою, станом на 01 лютого 2021 року у сумі 4 943,02 грн. та плати за абонентське обслуговування у сумі 56,00 грн., не нараховувати надалі щомісячно в опалювальному сезоні 2020 - 2021 років плату за послуги з постачання теплової енергії в квартирі АДРЕСА_1 на особовому рахунку № НОМЕР_1 унаслідок повної відсутності підключення квартири до загальної системи ЦО та про результати розгляду заяви повідомити позивача письмово у встановлений законом строк за вищезазначеною адресою (а.с.39-40).
22 березня 2021 року позивачем направлено заяву до т.в.о. директора КП КМР «Добробут» Панасенко Т. в якій просить скласти комісію з виїздом на адресу мешкання для встановлення причин відсутності опалення у житлі, яку було зареєстровано в журналі вхідних документів за № А/762-06/21 (а.с.46).
23 березня 2021 року позивач звернулась до відповідача з заявою в якій просить скласти комісію для встановлення причин відсутності тепла в квартирі АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована в журналі вхідних документів відповідача за вх. № 110 від 23 березня 2021 (а.с.47).
29 березня 2021 року представниками відповідача як виконавця комунальних послуг Олійником Ю.Ф. і ОСОБА_4 за участю представника житлової організації КП КМР «Добробут» Голобоашт С.І. був складений і підписаний Акт-претензія (б/н), згідно якого було встановлено, що Будинок № 80/1 обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії з 17 березня 2021 року, у двох кімнатах, кухні, вбиральні температура приміщення є 18°С; температура теплоносія у системі опалення (температура транзитної труби-стояка) в квартирі АДРЕСА_4 ; та вирішено, що теплоносій до зазначеного вище будинку № 80/1 подається; в графі заперечення до акту вказано, що до квартири теплоносій не подається, відсутні труби центрального теплопостачання підключені до мережі (а.с.41-43).
02 вересня 2021 року позивач отримала листа № А-6603 в якому т.в.о. директора КП КМР «Добробут» повідомило, що співробітниками підприємства було проведено обстеження підвального приміщення під`їзду позивача з метою встановлення причини відсутності центрального опалення у її квартирі. По результатам обстеження було встановлено, що у підвальному приміщенні відсутній трубопровід центрального опалення, також відсутні стояки центрального опалення що проходять через магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » . По результатам обстеження було складено відповідний акт (а.с.99).
Згідно Акту комісійного обстеження житлового приміщення будинку від 02 вересня 2021, вбачається, що перевіркою встановлено наступне: (мовою оригіналу): «заявитель жалуется на отсутствие ц/о по квартире в отопительный период. На момент обследования в подвале отсутствует трубопровод ц/о, также отсутствуют стояки ц/о проходящие через кв. АДРЕСА_10 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »)» (а.с.100).
24 листопада 2021 року, 28 січня 2022 року, 28 березня 2022 року позивач на адресу відповідача направляла листи в яких просила не нараховувати оплату за опалення за причиною повного його відсутності у листопаді 2021 року, у січні 2022 року у березні 2022 року (а.с.119,133, 138).
24 листопада 2021 року позивачем та мешканцями квартир будинку: ОСОБА_5 (кв. АДРЕСА_11 ) і ОСОБА_3 (кв. АДРЕСА_9 ) як споживачами послуг теплопостачання були складені та підписані усіма споживачами Акти-претензія про ненадання відповідачем послуг теплопостачання (а.с.120).
28 січня 2022 року позивачем та мешканцями квартир будинку: ОСОБА_6 (кв. АДРЕСА_12 ) і ОСОБА_7 (кв. АДРЕСА_9 ) як споживачами послуг теплопостачання були складені та підписані усіма споживачами Акти-претензія про ненадання відповідачем послуг теплопостачання (а.с.134).
28 березня 2022 року позивачем та мешканцями квартир будинку: ОСОБА_8 (кв. АДРЕСА_13 ) і ОСОБА_5 (кв. АДРЕСА_11 ) як споживачами послуг теплопостачання були складені та підписані усіма споживачами Акти-претензія про ненадання відповідачем послуг теплопостачання (а.с.139).
Судом встановлено, що відповідач, AT «Дніпровська ТЕЦ» є виробником теплової енергії, яку виробляє з природного газу, на підставі Рішенням Кам`янської міської ради № 2009-44/VII від 09 липня 2020 року АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» передані функції з реалізації виробленої теплової енергії для потреб опалення споживачів правобережної частини м. Кам`янського (а.с.68).
Відповідно до Рішенням Кам`янської міської ради № 617 від 12 жовтня 2020 року АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль», як постачальнику послуг з теплопостачання правобережної частини м. Кам`янське, визначеного таким рішенням Кам`янської міської ради № 2009-44/VII від 09 липня 2020 року, наказано розпочати опалювальний сезон 2020-2021 років з 19 жовтня 2020 року та визначено персональну відповідальність комунальних підприємств Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» та «Інформаційні системи», товариств з обмеженою відповідальністю «ГРУПА «КАПІТАЛ-СТРОЙ», «Оселя» та «Підкова-Фест» за прийняття теплоносія мешканцями житлових будинків, а також Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА «КАПІТАЛ-СТРОИ» за своєчасне усунення аварійних ситуацій (а.с.69).
Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 25 травня 2016 року № 145 виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового фонду правобережної частини міста, визнано Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» також цим рішенням передбачено обов`язок «Управляючої компанії по обслуговуванню житлового фонду» забезпечити збереження та належну експлуатацію житлових будинків, надання послуг з управління багатоквартирними будинками відповідного рівня та якості (а.с.70).
Відповідно до рішення Кам`янської міської ради 1063-23/VII від 30 березня 2018 року «Про децентралізацію системи теплопостачання правобережної частини міста Кам`янське», передбачено мешканцям багатоквартирних будинків забезпечити збереження внутрішньоквартирних систем централізованого опалення (а.с.71-73).
Згідно з рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 455 від 18 грудня 2019 року визначено, що акт обстеження будинків та приміщень, оформлений представниками КП КМР «Центральні тепломережі», є підставою для внесення змін до абонентського рахунку щодо відключення споживача від системи централізованого опалення. Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника про перегляд умов або розірвання договору про надання послуги (а.с.74-75).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку отримала дозвіл на відключення належної їй квартири, а проведення нарахування їй коштів за послуги з теплопостачання є незаконним та таким, що порушує її права.
Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на таке.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК).
Частинами першою та третьою статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. (статті 11, 15 ЦК України).
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Згідно статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18) зроблено висновок, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Тлумачення статей 14, 16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дії в частині не зарахування сплати, зобов`язання зарахувати перераховані щомісячні платежі, скасування та списання безнадійної заборгованості, зобов`язання скасувати суму пені, заборона здійснювати подальше нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання вчинити дії із скасування нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, зобов`язання скасувати незаконно нараховані штрафні санкції за несвоєчасну здійснену оплату, оскільки не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги.
Згідно з частиною першою та другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини 2 статті 16 ЦК України.
Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 (далі – Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі – Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово–комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі– Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП).
Частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 поставила питання про визнання неправомірною бездіяльність АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» щодо перерахунку заборгованості по оплаті надання послуг з постачання теплової енергії та зобов`язання АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» виключити з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 , заборгованість по оплаті за послуги постачання теплової енергії, та заборгованість по оплаті за обслуговування. 
Однак, вказані дії відповідача за відсутності заявлених по цій справі вимог про стягнення цієї заборгованості, враховуючи, що позивачем не зазначено, до яких саме негативних наслідків призвели такі дії відповідача, є лише фактом, який цивільних прав позивача не порушує, оскільки не має юридичного значення.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що за своїм змістом оскаржені позивачем дії є фактами, які без подання відповідного позову не зачіпають його цивільні права.
Позивач не ставить питання про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, а без вирішення вказаного питання зобов`язання АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» виключити з обліку по особовому рахунку заборгованості по оплаті за послуги постачання теплової енергії, та заборгованості по оплаті за обслуговування плати за послуги з централізованого опалення квартири не є належним способом захисту прав та законних інтересів, оскільки не передбачає відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечує відновлення прав особи, яка заявляє такі вимоги.
Питання про обґрунтованість нарахованої суми плати за надані послуги, тобто законність або незаконність дій відповідача в цій частині, встановлюється при вирішенні іншого спору, де б вирішувалось питання про стягнення суми боргу або правомірності дій позивача щодо відмови від отримання послуг з теплопостачання, при вирішення якого суд зобов`язаний буде дати оцінку вказаним фактам.
Питання щодо правомірності відмови позивача від отримання послуг відповідача не є предметом даної справи.
З огляду не викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі, тому задоволенню не підлягають.
Зазначене суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову.
Крім того, суд першої інстанції визнав недостовірною та такою, що не підлягає стягненню, заборгованість ОСОБА_1 по оплаті послуг з централізованого опалення станом на 01 березня 2020 року у розмірі 7 525,24 грн. та заборгованість по оплаті за обслуговування у розмірі 84,00 грн, залишивши поза увагою те, що з цього приводу ОСОБА_1 позовні вимоги не заявляла.
Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Сплачений АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» судовий збір у розмірі 1 488,60 грн. за перегляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає компенсації за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, -

                                            П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» - задовольнити.
Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Сплачений акціонерним товариством «Дніпровська теплоелектроцентраль» судовий збір у розмірі 1 488,60 грн за перегляд справи в суді апеляційної інстанції компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю.Петешенкова

 Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова