УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2022 року
м. Київ
справа № 161/10119/22
провадження № 51 - 4210 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах  засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року,
встановив:
За вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 164 КК та призначено покарання у виді обмеження волі  строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2021 та призначено остаточне покарання у виді обмеження волі стром на 2 роки 1 місяць.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на вищевказаний вирок місцевого суду та повернуто його апеляційну разом з доданими до неї матеріалами.
У касаційній скарзі захисникОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеного судового рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414  КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Так, захисник у касаційній скарзі, як на підстави для скасування ухвали апеляційного суду, посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону України та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Зі змісту касаційної скарги не видно у чому саме полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з урахуванням фактичних обставин цього кримінального провадження.
З урахуванням того, що місцевим судом справа розглядалась у порядку ст. 349 КПК, а також з огляду на визначені у ст. 394 цього Кодексу підстави апеляційного оскарження рішень за результатами такого розгляду, захисником не наведено в аспекті ст. 412, 413 КПК обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції таких порушень, які тягнуть за собою скасування ухвали, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК.
Крім того, скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту. Зокрема, як вбачається з ухвали, обвинувачений в апеляційній скарзі посилався на не встановлення достатніх доказів для доведення його винуватості, які відповідно до оскаржуваного судового рішення ніким не оспорювались.
До того ж, позиція захисника є незрозумілою та непослідовною, оскільки як убачається з касаційної скарги, ОСОБА_4 у своїй скарзі, вказуючи у вступній її частині на оскарження лише ухвали апеляційного суду, у мотивувальній - наводить доводи щодо незаконності, у тому числі, вироку суду першої інстанції, чим допустив суперечності. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження. 
Оскільки вирок місцевого суду не був предметом перегляду суду апеляційної інстанції, тому він не може бути оскаржений в суді касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Стосовно клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2022 року щодо ОСОБА_5 , то це питання відповідно до положень ч. 1 ст. 430 КПК підлягає вирішенню лише після відкриття касаційного провадження.
 
Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427  КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                       ОСОБА_3