Дата документу  Справа № 336/4513/22 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
ЄУ № 336/4513/22                                 Головуючий в 1 інстанції Дмитрюк О.В.
Провадження №33/807/286/23                                  Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст. 156 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року                                  місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши клопотання адвоката Русакова О.О. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2022 року постановою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП.

21 лютого 2023 року адвокат Русаков О.О. через суд першої інстанції звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вищевказану постанову суду першої інстанції та клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання зазначив, що суд належним чином не повідомив ОСОБА_1 про дату та місце розгляду справи, отже розгляд справи відбувся без її участі, чим було порушено її право на захист, тому вважає пропущений ним строк з поважних причин.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання апелянта, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту отримання її копії, а з дня її винесення. 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається наступне.
Так, ОСОБА_1 була присутня при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії № 447151 від 28.08.2022 року, була повідомлена про виклик до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя. 
ОСОБА_1 було відомо про наявність у провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, розгляд якого неодноразово відкладався та остання була завчасно повідомлена про розгляд справи, призначеної на 21 жовтня та 14 листопада 2022 р., що підтверджується довідками про доставку SMS (а.с. 13, 22) на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 та у заяві адвоката про закриття провадження у справі, зміст якої також підтверджує обізнаність адвоката про дату і час судового розгляду справи (а.с. 24-26).
Отже, суд першої інстанції, переконавшись про належне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та адвоката про розгляд справи 14 листопада 2022 р. розглянув справу без участі ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.
Отже, ОСОБА_1 та її адвокат були обізнані про судовий розгляд справи та мали цікавитися перебігом судового розгляду. 
З цього приводу апеляційна інстанція додатково вважає за необхідне зауважити на застосуванні, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, рішень Європейського суду з прав людини як джерела права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Окремо наголошую на вимогах статті 294 КУпАП, якою визначено, зокрема початок строку оскарження постанови, а саме з дня її винесення.
Натомість підставою для поновлення строку апелянт вказує не повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, що спростовується матеріалами провадження.
На переконання апеляційного суду жодних поважних причин пропуску строку апелянт у своєму клопотанні не зазначив, а наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Отже, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється саме з дня винесення постанови, апелянтом не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження та обумовлює відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2022 р.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

відмовити адвокату Русакову О.О. у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 156 КупАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник