ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 березня 2023 року 	м.Суми	

Справа №592/4890/21 
Номер провадження 22-ц/816/210/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2022 року, у складі судді Бичкова І.Г., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 02 грудня 2022 року,
                                                  в с т а н о в и в :
21 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.01.2017 року по справі № 592/11473/16-ц з ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частин усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.12.2016 року. 07 серпня 2018 року було відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного рішення. Відповідач сплачував аліменти не в повному розмірі, з порушенням періодів сплати аліментів. Станом на 01 березня 2021 року його заборгованість по аліментам склала 25044,94 грн. 
Посилаючись на зазначені обставини та на положення ст. 196 СК України, просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 05.06.2018 року по 30.06.2019 року у розмірі 24234,42 грн, відповідно до наведеного у позові розрахунку.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період часу з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року в розмірі 24234,42 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що він не був обізнаний про наявність заборгованості зі сплати аліментів, матеріалами справи не доведено факту навмисного ухилення від сплати аліментів. Доводить, що наданий позивачем розрахунок заборгованості і пені є необґрунтованим і безпідставним, а судом першої інстанції не наведений розрахунок пені за прострочення сплати аліментів та обрахована сума пені не відповідає визначеному ч.1 ст.196 СК України порядку нарахування пені та висновкам постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/11473/16-ц від 25.01.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частин усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.12.2016 року.
07 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумський області Буханіст І. М. було відкрито виконавче провадження № 56946832 за виконавчим листом № 592/11473/16-ц, виданим Ковпаківським районним судом м. Суми 07.02.2017 року на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с. 8, 85) .
Згідно з довідкою-розрахунком № 18 від 24.03.2021 року, складеною старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Іриною Таран, за період з 05 червня 2018 року до 28 лютого 2021 року визначено аліментів на суму 44468,69 грн, за вказаний період сплачено боржником аліментів на суму 19423,75 грн. Заборгованість станом на 01.03.2021 року становить 25044,94 грн (а.с. 9).
Позивач разом з позовом надав розрахунок неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, відповідно до якого розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів боржником ОСОБА_2 за період часу з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року становить 24234,42 грн (а.с. 10).
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд виходив з того, що розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, відповідає вимогам ст. 196 СК України, тому слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період часу з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року в розмірі 24234,42 грн.
Проте, з таким висновком місцевого суду погодитись не можна. 
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України в редакції, чинній на момент вирішення спору, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %.
За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. 
Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).
Проте, суд першої інстанції такий розрахунок пені не застосував і стягнув неправильно розраховану позивачем суму неустойки (пені).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, ОСОБА_2 зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Відповідач цю презумпцію не спростував і не довів, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (ст. 8 СК України).
Відповідно до ч.1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга статті 181 СК України).
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).
Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку.
У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України).
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору – судом (частина третя статті 195 СК України).
Аналіз вказаних норм свідчить, що:
загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії;
положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин;
в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням.
Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України; при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.
З заяви ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу ДВС (том 1, а.с. 85) та з довідки Ковпаківського відділу ДВС (том 1, а.с. 53) вбачається, що заборгованість відповідача станом на 04 червня 2018 року відсутня.
Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. При подачі позову, 21 квітня 2021 року, позивач надала довідку-розрахунок державного виконавця № 18 від 24 березня 2021 року, яка була дійсна на дату подачі позову і яку колегія суддів вважає належним доказом розміру заборгованості відповідача зі сплати аліментів.
Зі змісту зазначеної довідки вбачається, що за червень 2018 року ОСОБА_2 повинен був сплатити 621,66 грн, а сплатив 505 грн, тому на різницю між цими платежами з 01 липня 2018 року по 03 липня 2018 року буде нарахована пеня за 3 дні, бо наступний платіж був 04 липня 2018 року на суму 505 грн. 
Пеня за жовтень 2018 року буде нараховуватися за 5 днів, бо заборгованість за жовтень була погашена 06 листопада 2018 року; 
пеня за листопад 2018 року буде нараховуватися за 3 дні, бо заборгованість була погашена 04 грудня 2018 року; 
пеня за грудень 2018 року буде нараховуватися за 7 днів на суму 808,41 грн (500 грн було погашено 08 січня 2019 року) і на суму 308,41 грн пеня буде нараховуватись за 28 днів (05 лютого 2019 року було погашено залишок заборгованості за грудень);
пеня за січень 2019 року буде нараховуватися за 4 дні на суму 813 грн (291,59 грн було погашено за рахунок платежу 05 лютого 2019 року) і на суму 521,41 грн пеня буде нараховуватись за 42 дні (20 березня 2019 року було погашено залишок заборгованості за січень);
пеня за лютий 2019 року буде нараховуватися за 19 днів на суму 813 грн (78,59 грн було погашено за рахунок платежу 20 березня 2019 року), на суму 734, 41 грн пеня буде нараховуватись за 13 днів (03 квітня 2019 року було погашено 500 грн), на суму 234,41 грн пеня буде нараховуватись за 40 днів (13 травня 2019 року було погашено решту заборгованості);
пеня за березень 2019 року буде нараховуватися за 42 дня на суму 813 грн (365,59 грн було погашено за рахунок платежу 13 травня 2019 року), на суму 447,41 грн пеня буде нараховуватись за 36 днів (19 червня 2019 року було погашено решту заборгованості за березень);
пеня за квітень 2019 року буде нараховуватися за 49 днів на суму 813 грн (152,59 грн було погашено за рахунок платежу 19 червня 2019 року), на суму 660,41 грн пеня буде нараховуватись за 23 дні (12 липня 2019 року було погашено решту заборгованості за квітень);
пеня за травень 2019 року буде нараховуватися за 41 день на суму 813 грн (39,59 грн було погашено за рахунок платежу 12 липня 2019 року), на суму 773,41 грн пеня буде нараховуватись за 37 днів (19 серпня 2019 року було погашено 600 грн), на суму 173,41 грн пеня буде нараховуватись за 25 днів (14 вересня 2019 року було погашено решту заборгованості);
пеня за червень 2019 року буде нараховуватися за 75 днів на суму 813 грн (426,59 грн було погашено за рахунок платежу 14 вересня 2019 року), на суму 386,41 грн пеня буде нараховуватись за 16 днів (01 жовтня 2019 року було погашено решту заборгованості) (том 1, а.с. 87-101).
Таким чином, враховуючи, що відповідач щомісячно сплачував аліменти і такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць, а також враховуючи переплату аліментів, розрахунок заборгованості з пені за несвоєчасну сплату аліментів, виглядає таким чином: 
пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2018 року: (621,66 грн -505 грн) х 1% х 3 дні = 3,51 грн;
пеня за прострочення сплати аліментів за липень 2018 року відсутня, оскільки (1505 грн -116,66 грн -779,50 грн) = 608,84 грн – переплата;
пеня за прострочення сплати аліментів за серпень 2018 року відсутня, оскільки (608,84 грн+505 грн – 779,50 грн) = 334,34 грн – переплата;
пеня за прострочення сплати аліментів за вересень 2018 року відсутня, оскільки (334,34 грн +505 грн – 779,50 грн) = 59,84 грн – переплата;
пеня за прострочення сплати аліментів за жовтень 2018 року: (779,50 грн - 59,84 грн -503,75 грн) х 1% х 5 днів = 10,8 грн;
пеня за прострочення сплати аліментів за листопад 2018 року: (215,91 грн +779,50 грн -500 грн) х 1% х 3 дні = 15 грн;
пеня за прострочення сплати аліментів за грудень 2018 року: 808,41 грн (495,41грн +813 грн -500 грн) х 1% х 7днів = 56,56 грн;  308,41 грн (808,41 грн -500 грн)х 1% х 28 днів = 86,24 грн;
пеня за прострочення сплати аліментів за січень 2019 року: 813 грн х 1% х 4 дні = 15 грн; 521,41 грн х 1% х 42 дні = 218,82 грн;
пеня за прострочення сплати аліментів за лютий 2019 року: 813 грн х 1% х 19 днів = 154,47 грн; 734, 41 грн х 1% х 13 днів = 95,42 грн; 234,41 грн х 1% х 40 днів = 93,60 грн;
пеня за прострочення сплати аліментів за березень 2019 року: 813 грн х 1% х 42 дні = 341,46 грн; 447,41 грн х 1% х 36 днів = 160, 92 грн;
пеня за прострочення сплати аліментів за квітень 2019 року: 813 грн х 1% х 49 днів = 398,37 грн; 660,41 грн х 1% х 23 дні = 151, 80 грн;
пеня за прострочення сплати аліментів за травень 2019 року: 813 грн х 1% х 41 день = 133,33 грн; 773,41 грн х 1% х 37 днів = 286,01 грн; 173,41 грн х 1% х 25 днів = 42,50 грн;
пеня за прострочення сплати аліментів за червень 2019 року: 813 грн х 1% х 75 днів = 609, 75 грн; 386,41грн х 1% х 16 днів = 61,76 грн.
Отже, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року складає 2935,32 грн (3,51 грн+10,8 грн+15 грн+56,56 грн+86,24+15 грн +218,82 грн+154,47 грн +95,42 грн+93,60 грн+341,46 грн+160,92 грн+398,37 грн+151,80 грн+133,33 грн+286,01 грн+42,50 грн+609, 75 грн+61,76 грн).
Квитанції про сплату відповідачем аліментів на суму 4500 грн від 24 квітня 2018 року та на суму 4000 грн від 04 травня 2018 року (том 1, а.с. 41-42) не можуть бути враховані апеляційним судом, оскільки ці платежі зроблені до початку спірного періоду (до червня 2018 року) і з призначення платежу не вбачається, за який місяць сплачені ці аліменти.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки виконавче провадження відкрито лише 07 серпня 2018 року, то за червень і липень не може бути будь-якої заборгованості є безпідставними, оскільки у відповідача виник обов`язок сплачувати аліменти з часу набрання рішенням законної сили.
Суд першої інстанції не врахував, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня та не встановив розмір заборгованості відповідача станом на 30 червня 2019 року, адже позивач просив стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 05.06.2018 року саме до 30.06.2019 року.
З довідки-розрахунку державного виконавця № 18 від 24 березня 2021 року, яка подана позивачем до позову і не спростована відповідачем вбачається, що за період з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року нараховано аліментів на загальну суму 10210,16 грн, а сплачено аліментів на загальну суму 7923,75 грн, тому розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментах станом на 30 червня 2019 року складає 2286,41 грн (10210,16 грн – 7923,75 грн).
Оскільки розмір пені більший розміру заборгованості, то пеня підлягає зменшенню до розміру заборгованості - 2286,41 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції справу розглянуто за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду і він обґрунтовує свою апеляційну скаргу і такою підставою. 
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, таке порушення судом норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення. 
Крім того, за встановлених обставин і вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .
Враховуючи заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката в суді першої інстанції, який має бути співмірним, в тому числі, із ціною позову, враховуючи критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи, суд дійшов висновку про те, що вимогу про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. 
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 376,  ст. ст. 381 – 384, 389 ЦПК України,   
                                            
                                        п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2022 року та прийняти  постанову. 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів за період часу з 05.06.2018 року до 30.06.2019 року в розмірі 2286,41 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн за розгляд справи у суді першої інстанції.
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	О. Ю. Кононенко	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   О. І. Собина