ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6905/22 Справа № 932/7517/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов  І.А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів – Куценко Т.Р., Пищиди М.М.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року по справі за позовом Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, -

в с т а н о в и л а:

       У вересні 2021 року Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.
       15 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про зобов`язання поновити надання житлової субсидії від 01 травня 2019 року.
       Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року у прийнятті зустрічного позову відмовлено.
       Не погодившись з такою ухвалою суду,  ОСОБА_1  звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо поданої нею зустрічної позовної заяви у відповідності до вимог ЦПК України, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги первісного та зустрічного позовів є взаємопов`язаними, об`єднання їх в одне провадження призведе до економії часу, пришвидшить розгляд справи, отже їх спільний розгляд є доцільним.
        Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого апеляційну скаргу просили залишити без задоволення, ухвалу суду без змін, посилаючись на те, що вимоги позивача стосуються нарахувань субсидії в період з 01 жовтня 2014 року по 30 квітня 2019 року, в той час як відповідач ставила вимогою свого зустрічного позову поновлення надання субсидії з 01 травня 2019 року, що свідчить про те, що позови стосуються різних періодів та правових підстав отримання (не отримання) субсидії, а тому їх об`єднання є недоцільним.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику. 
       Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
       Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів цивільної справи, у вересні 2021 року Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру нарахованих сум житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яке мотивовано тим, що ОСОБА_1 не було повідомлено про зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні з моменту отримання субсидії, що свідчить про безпідставність її нарахування в період з 01 жовтня 2014 року по 30 квітня 2019 року та отримання коштів відповідачем на суму 58 388,82 грн., які просило стягнути з відповідача на власну користь.
       Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2021 року відкрито провадження у справі.
       15 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про зобов`язання поновити надання житлової субсидії від 01 травня 2019 року, мотивуючи його тим, що Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради протиправно припинило надання їй субсидії, зважаючи на відсутність в неї вини за недостовірне подання нею даних про склад сім`ю, оскільки склад її сім`ї складає лише вона сама, про що нею окремо надавалася відповідна довідка. Зареєстрований ОСОБА_2 не є членом її сім`ї та фактично проживає закордоном з грудня 2011 року, а тому просить суд зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради поновити надання житлової субсидії з 01 травня 2019 року.
       Відмовляючи у прийнятті зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позови Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 не взаємопов`язані, їх спільний розгляд не є доцільним, оскільки вони виникли з різних правовідносин, спрямовані на захист майнових прав Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради та особистого немайнового права ОСОБА_1 , задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не виключає ані повністю, ані частково задоволення первісного позову.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.
       За змістом ч.ч.1-3 ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
       Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
       Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин, доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Недоцільно розглядати первісний та зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.
       Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.
       Таким чином, вирішуючи клопотання про прийняття зустрічного позову суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову, чи поданий зустрічний позов у строк для подання відзиву на позов.
       Аналогічний зміст містить й п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року.
       Таким чином, колегія суддів зауважує, що оскільки предметом первісного позову є стягнення надміру нарахованих сум житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за період з 01 жовтня 2014 року 30 квітня 2019 року, в той же час предметом зустрічного позову є саме поновлення надання їй субсидії з 01 травня 2019 року, отже спірні правовідносини хоча і стосуються надання відповідачу субсидії, в той же час, первісний позов стосуються повернення надміру сплачених коштів, тобто коштів сплачених без відповідної правової підстави, в той час як предметом зустрічного позову є поновлення надання їй субсидії з 01 травня 2015 року. 
       У зв`язку з чим, колегія суддів доходить висновку, що спільний їх розгляд є недоцільним, оскільки об`єднання вказаних позовів призведе до затягування розгляду справи, істотно розширить предмет доказування.
       В той же час, відповідач не позбавлена права надати відзив на позовну заяву, відповідно до якого викласти свої заперечення щодо вимог позивача, або навести підстави з яких вважає вказаний позов необґрунтованим чи безпідставним.
       Крім того, у разі відмови у задоволенні первісного позову, відповідач, маючи відповідне рішення, не позбавлена можливості звернутися до позивача із вимогою поновлення надання субсидії та здійснення перерахунку коштів з травня 2019 року. 
       Відповідно до ч. 3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
       Отже, правильним є висновок суду першої інстанції, що поданий первісний та зустрічний позови не взаємопов`язані за своїм предметом і їх спільний розгляд не є доцільним, оскільки може затягнути розгляд справи, істотно розширить предмет доказування. 
       З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів, викладених у апеляційній скарзі, немає.
       Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.

       Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2022 року залишити без змін. 

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 27 грудня 2022 року.

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

        Судді:                                                 Куценко Т.Р. 

Пищида М.М.