УХВАЛА

03 січня 2023 року 
м. Київ

справа № 500/305/19
адміністративне провадження № К/990/184/23 

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області,  
на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року   
у справі №500/305/19
за позовом Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика Тернопільська» 
до Головного управління ДПС у Тернопільській області  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

УСТАНОВИВ:
31 грудня 2022 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Тернопільській області, на ухвалену в порядку нового (повторного розгляду, перший новий розгляд було здійснено на виконання постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року) постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року  у справі №500/305/19, прийнятої на виконання постанови Верховного Суду від 22 вересня 2022 року.

За результатами повторного апеляційного перегляду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишено без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року у справі №500/305/19  без змін. 

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що у контролюючого органу відсутня підстава для донарахування позивачу  податкового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 173903,00 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 86951,50 грн, а тому податкове повідомлення-рішення від 12 грудня 2018 року №0010661401 у цій частині є протиправним та підлягає до скасування.
Звертаючись із касаційною скаргою відповідач зазначив про наявність підстав для касаційного оскарження встановлених пунктом 3 частини 4 статті 328 КАС України, а саме неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм статті 185, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.2, 200.4 статті 200 ПК України. Суть доводів касаційної скарги за позицією заявника полягає у тому, що приписи цих норм не дають платникам право включати одну і туж суму до податкового кредиту шляхом необмеженої кількості включення такої в уточнюючі розрахунки та як наслідок в податкові декларації з ПДВ, що в порядку статті 200 ПК України, враховуються у зменшення суми податкового боргу або підлягає бюджетному відшкодуванню.
При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Статтею 328 КАС України   передбачено право на касаційне оскарження.
Частиною першою   статті 328 КАС України   визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Стаття 330 КАС України   містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.
Так, відповідно до пункту 4 частини другої   статті 330 КАС України   у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 цього Кодексу   підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої   статті 328 КАС України   (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої   статті 328 цього Кодексу   в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої   статті 328 КАС України. 
Суд визнає, що підстави для відкриття касаційного провадження відповідно пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України за касаційною скаргою відповідача від 31 грудня 2022 року не доведені, оскільки заявник касаційної скарги не згодний з результатами оцінки доказів (з урахуванням експертного висновку) у цій справі.  
Суд визнає вимоги процесуального закону відповідачем не виконаними, що зумовлює неможливість відкриття касаційного провадження за касаційної скаргою.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у  Тернопільській області,  підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року у справі №500/305/19 - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя	Р.Ф. Ханова