Справа № 446/931/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Нагірна О.Б. 
Провадження № 22-ц/811/3087/22                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        16 січня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,
за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року,
В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи – ОСОБА_3 (на стороні позивача) та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» (на стороні відповідачки), про стягнення з відповідачки на користь позивача 22 109 грн. майнової шкоди, 7 550 грн. 80 коп. за проведення судової транспортної товарознавчої експертизи та 20 000 грн. моральної шкоди, а всього – 29 659 грн. 80 коп., а також 992 грн. 40 коп. судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 10.02.2022 року у місті Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), а саме: відповідачка ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки SUBARU XV 2.0, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дала дорогу автомобілю марки Ssang Young Rexton, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого згаданий автомобіль Ssang Young Rexton, що належить позивачу на праві приватної власності, отримав значні технічні пошкодження.
Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідачки, цивільно-правова відповідальність якої була застрахованою у ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» та забезпечена страховим полісом № 206456720 від 23.10.2021 року.
ПрАТ Страхова компанія «Альфа страхування» листом від 31.03.2022 року (вих. №0403.609.22.01-000788.03) повідомила позивача про те, що за результатами розгляду його заяви про виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля Ssang Young Rexton прийнято рішення про виплату такого страхового відшкодування у розмірі 65 769 грн. 63 коп.
Позивач, не погоджуючись із запропонованим йому розміром страхового відшкодування, 04.04.2022 року звернувся до Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, за результатами якої було складено Висновок експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи від 18.04.2022 року № 768 (в подальшому – «Висновок експерта»), за який позивач сплатив 7 550 грн. 80 коп. 
Відповідно до Висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Ssang Young Rexton внаслідок його пошкодження у ДТП 10.02.2022, становить 236 073 грн. 02 коп.;   вартість його відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 94 606 грн. 44 коп.; а вартість матеріального збитку, завданого його власнику внаслідок пошкодження в ДТП 10.02.2022 року, становить 94 606 грн. 44 коп.
З урахуванням вищенаведеного позивач 28.04.2022 року звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» щодо виплати різниці у сумі 28 837 грн., а також відшкодування коштів за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 7 550 грн. 80 коп., однак 09.06.2022 року на його рахунок від ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» було перераховано кошти у сумі лише 6 728 грн. 60 коп. Відтак, 22 109 грн. заподіяної шкоди страховою компанією відшкодовано не було.
Оскільки вина відповідачки у ДТП є встановленою постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.03.2022 року (справа №446/316/22, провадження №3/446/237/22), а виплачені страхові відшкодування ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» не покривають розміру заподіяної шкоди, то позивач вважає, що саме з відповідачки підлягає до стягнення різниця між отриманими страховими виплатами та вартістю матеріального збитку, який встановлено Висновком експерта.
Крім того, пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди унеможливлює його подальше використання. А оскільки позивач займається підприємницькою діяльністю, що передбачає постійне пересування по місту та області на значні відстані, відсутність справного автомобіля перешкоджає позивачу протягом тривалого часу належним чином здійснювати свою роботу та отримувати можливий прибуток. Дані обставини завдають йому моральних страждань і негативно впливають на його майновий стан та душевний спокій, оскільки він вимушений користуватись громадським транспортом або таксі. Відтак, також просив стягнути з відповідачки на користь позивача завдану моральну шкоду, яку оцінює у 20 000 грн. (а.с. 1-5).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 126-130).

Дане рішення оскаржив позивач.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.
Вважає, що відповідачка у відповідності до статті 1194 ЦК України зобов`язана була сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Вважає безспірним те, що у результаті ДТП було порушено його права, як власника пошкодженого транспортного засобу, що само по собі є достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди, заподіяної порушенням цих прав (а.с. 134-142).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
-        суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається (не заперечується) всіма її учасниками (а, відтак, доказуванню не підлягає) те, що: 
-позивач є власником автомобіля марки Ssang Young Rexton, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 6);
-10.02.2022 року у місті Львові в результаті зіткнення автомобіля марки SUBARU XV 2.0, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідачки ОСОБА_2 зі згаданим автомобілем марки Ssang Young Rexton, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , автомобіль Ssang Young Rexton отримав технічні пошкодження;
-постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.03.2022 року у справі №446/316/22 винною у вищезгаданій ДТП визнано відповідачку ОСОБА_2 (а.с. 13);
-на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки ОСОБА_2 , як власника автомобіля марки SUBARU XV 2.0, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахованою у ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування», про що свідчить страховий поліс № 206456720 від 23.10.2021 року, яким встановлено, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000 грн., а розмір франшизи – 0 (нуль) грн. (а.с. 94).

На твердження самого позивача (яке ґрунтується на Висновку експерта), вартість заподіяного йому матеріального збитку в результаті пошкодження в ДТП автомобіля марки Ssang Young Rexton, д.н.з.  НОМЕР_2 , становить 94 606 грн. 44 коп., що значно менше від 130 000 грн. – розміру страхової суми за шкоду, заподіяну майну, який передбачений страховим полісом ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» № 206456720 від 23.10.2021 року, однак до згаданої Страхової компанії позивач майнових вимог не заявляв.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі -  Закон № 1961-IV), який визначає як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати  (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. 
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала (у нашому випадку – відповідачкою ОСОБА_2 ), можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (у нашому випадку – у ПрАТ Страхова компанія «Альфа страхування») не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17).
Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі № 147/66/17, а відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Доводи апеляційної скарги висновків оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача 22 109 грн. майнової шкоди (недоплаченого страхового відшкодування) та 7 550 грн. 80 коп. за проведення судової транспортної товарознавчої експертизи не спростовують, а тому в цій частині до уваги прийматися не можуть.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). 
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).
Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №216/3521/16-ц).
Відтак, висновок суду, який міститься у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, про необґрунтованість та недоведеність заподіяння позивачу в результаті ДТП моральної шкоди, є помилковим, а тому в цій частині оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового – з урахуванням наступного.
Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода (зокрема), пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.
Позивач просить стягнути моральну шкоду, яка не охоплюється страховим відшкодуванням, оскільки не стосується шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого (згідно з статтею 23 Закону № 1961-IV), а тому відповідальність за заподіяну позивачу моральну шкоду, яка полягає в його моральних стражданнях та інших немайнових втратах через спричинене з вини відповідачки ОСОБА_2 ДТП, має бути у відповідності до частини 1 статті 1167 ЦК України співмірно компенсована останньою.
У відповідності до роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3) і розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (зокрема, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану – п.9).
Безспірним є той факт, що позивач в результаті винних дій відповідачки зазнав, як моральних, так і інших негативних явищ, оскільки був позбавлений можливості користування наявним у нього транспортним засобом та вже тривалий час не може отримати належної йому компенсації за пошкоджене майно у повному обсязі.
За вищенаведених обставин колегія суддів вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення моральна шкода у розмірі 10 000 грн., оскільки саме цей розмір відшкодування буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Підпунктом «в» пункту 4 частини 1 ст. 382 ЦПК України встановлено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
За подачу до суду позовної заяви позивачем було сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 70), а за подачу апеляційної скарги – 1 488 грн. 60 коп. судового збору (а.с. 143): всього – 2 481 грн. 00 коп. судового збору.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ціна позову становить 49 659 грн. 80 коп., однак колегія суддів прийшла до висновку про те, що до задоволення підлягає лише 20,14 % заявлених позовних вимог, а саме – 10 000 грн. моральної шкоди.
Відтак, до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає 499 грн. 60 коп. сплаченого останнім судового збору.
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають.
Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2022 року - 2 481, 00 грн.
Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди.
Ціна позову у цій справі складає  49 659грн. 80 коп., яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481, 00 грн. х 100 = 248 100, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить  49 659грн. 80 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 3 і 4, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким згадану позовну вимогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Перший абзац резолютивної частини рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року викласти у новій редакції, а саме: «У задоволенні позовних вимог про стягнення 22 109 грн. майнової шкоди та 7 550 грн. 80 коп. за проведення судової транспортної товарознавчої експертизи – відмовити».

В решті рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 листопада 2022 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 499 грн. 60 коп. судових витрат.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 16 січня 2023 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.