Справа № 461/123/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 33/811/275/23                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі захисника ОСОБА_1   – адвоката Свищо Сергія Михайловича, представника Львівської митниці Держмитслужби Хоми Тараса Богдановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Хоми Тараса Богдановича на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2023 року, про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого головним бухгалтером та особа, уповноважена на роботу з митними органами ТОВ «ЛАМІНАМ ЗАХІД», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України,

встановив:

цією постановою  закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України.
Згідно з постановою суду, Згідно протоколу про порушення митних правил №1192/209000/22 від 11.11.2022 року, 04.06.2020 до вiддiлу митного оформлення «Малехів» митного поста «Львів-північний» Галицької митниці Держмитслужби для здiйснення митного оформлення товару «приймальна апаратура для телебачення, кольорового зображення - телевізори з рідкокристалічними екранами, нові, побутового призначення...» в митному режимі «імпорт» подано електронну митну декларацію типу IМ40ДЕ № UA209140/2020/047782 разом з товаросупровідними документами: рахунок-фактура (invoice) №100140 вiд 29.05.2020, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера вiд 01.06.2020, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) №PL/MF/AN 0066525 від 01.06.2020, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 25.05.2020 №25/05-2020.
Вiдповiдно до поданих до митного оформлення документів продавцем та відправником товару є словацька компанія Profit Trade Group s.r.o. (Janosikova 15A, Zilina, 01001, Slovakia), покупцем та особою, вiдповiдальною за фінансове врегулювання – TOB «ЛАМІНАМ ЗАХІД" (код ЄДРПОУ 43116314; 79026, м. Львів, вул. Стрийська 98, каб.205). Товари переміщувались транспортним засобом з реєстраційним номером BC9821AX/BC9524ХО. Фактурна вартість товару - 97 285,05 євро (згідно з курсом НБУ станом на 04.06.2020 становить 2 914 747,65 гривень), вага брутто - 5024 кг, вага нетто-4689 кг.
Митною адміністрацією Республіки Польщі листом від 24.03.2022 №0601-IGC.4331.1.2022.SS (лист Держмитслужби від 04.08.2022 №15/15-03-01/7.4/2710) надано копію сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № PL/MF/AN 0066525 вiд 01.06.2020, яким підтверджено преференційне європейське походження вищевказаного товару. Водночас, надано копію рахунку-фактури (invoice) від 29.05.2020 №100140, відповідно до якого вартість товару складає 123 414,82 євро (згідно з курсом НБУ станом на 04.06.2020 становить 4 490 090,32 гривень). Рахунок (invoice) № 100140 вiд 29.05.2020, який подано Галицькій митниці Держмитслужби для митного оформлення товару за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA209140/2020/047782 від 04.06.2020, та рахунок (invoice) вiд 29.05.2020 № 100140, скерований митними органами Республіки Польщі, є ідентичними за номером, датою видачi та інформацією щодо ваги, кiлькостi та марок товарiв, однак є відмінними у графах щодо вартості товару.
Вiдповiдно до службової записки управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Львiвської митниці від 03.11.2022 №2266/7.4-15/44, сума митних платежів, які мали бути сплачені при ввезеннi на митну територію України вказаних товарів, з урахуванням інформації та копій документів, наданих польською стороною, станом на дату здійснення митного оформлення становить 814 955,24 гривень, а саме: мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання – 62 859, 52 гривень, податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 752 095,72 гривень. Таким чином несплачена сума митних платежів складає 172 544,86 гривні.
Поставка вказаного товару здійснювалася відповідно до зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу від 25.05.2020 № 25/05-2020, укладеного мiж словацькою компанією Profit Trade Group s.r.o. (Janosikova 15A, Zilina, 01001, Slovakia), в особі директора Martin (Mapтiн) Rajman (Райман) (Продавець) та ТОВ "ЛАМIНАМ ЗАХІД" (код ЄДРПОУ 43116314; 79026, м. Львів, вул. Стрийська 98, каб.205), в особі директора Мирона-Богдана Базюка (Покупець).
Станом на 11.11.2022 фактична та юридична адреса ТОВ "ЛАМІНАМ ЗАХІД" - Україна, 69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Лермонтова,буд. 12; керівник підприємства - ОСОБА_2 , головний бухгалтер та особа, уповноважена на роботу з митними органами - ОСОБА_1 .
З метою з`ясування обставин ввезення на митну територію України та митного оформлення вказаного товару Львівською митницею листами від 22.08.2022 №7.4/20 03/14/16223, вiд 26.09.2022 №7.4-4/20-02/14/18518, вiд 12.10.2022 №7.4-4/20-02/14/19736, від 26.10.2022 №7.4-4/20-02/14/20670, вiд 01.11.2022 №7.4-4/20-02/14/21190 викликався керівник компанії ТОВ "ЛАМІНАМ ЗАХІД" ОСОБА_1 , однак у визначений час вiн не з`явився та про причини неявки не повідомив.
Не погоджуючись з даною постановою, представник Львівської митниці Держмитслужби Хома Т.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2023 року та винести нову постанову, якою визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 517 634, 58 грн. Стягнути з  ОСОБА_1 витрати понесені митницею у вказаній справі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що висновок Галицького районного суду м. Львова помилковим та необґрунтованим, а саму постанову необ`єктивною, невмотивованою, незаконною та безпідставною.
Зазначає, що поставка вказаного товару здійснювалася відповідно до зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу від 25.05.2020 №25/05-2020 укладеного між словацькою компанією Profit Trade Group s.r.o. (Janosikova 15A, Zilina, 01001, Slovakia), в особі директора ), в особі директора Martin (Mapтiн) Rajman (Райман) (Продавець) та ТОВ "ЛАМIНАМ ЗАХІД" (код ЄДРПОУ 43116314; 79026, м. Львів, вул. Стрийська 98, каб.205), в особі директора Мирона-Богдана Базюка (Покупець).
Вказує, що  ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ТОВ "ЛАМIНАМ ЗАХІД", вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на загальну суму 172 544, 86 грн, шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товарів та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості.
Заслухавши представника митного органу Хоми Т.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення захисника – адвоката Свищо С.М., який заперечив проти апеляційних вимог, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП регламентується, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та /або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В силу ст. 1 ч. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Суддею першої інстанції при розгляді матеріалів за протоколом про порушення митних правил, складеного відносно ОСОБА_1 , дані вимоги закону дотримані, суддя, всебічно й повно дослідивши докази у справі, дійшов ґрунтовного висновку про відсутність в діях останньої складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.
Рішення про закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, суддя мотивував тим, що у матеріалах справи відсутні та не надавались у судовому засіданні будь-які дані чи належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії та має нести відповідальність за дії, що утворюють об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Згідно зі ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України  відповідальність настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.
Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
Склад правопорушення включає в себе ознаки, що характеризують зовнішній акт поведінки особи, його спрямованість і наслідки, і ознаки, що характеризують самого правопорушника і його психічне ставлення до вчиненого. Ознаки складу порушення митних правил характеризують об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт та суб`єктивну сторону порушення митних правил. Усі зазначені елементи складу порушення митних правил нерозривно поєднані між собою. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння як порушення митних правил.
Як встановлено судом, підставою для складання митним органом протоколу про порушення митних правил є, на думку цього органу, дії ОСОБА_1 , який перебував на посаді керівника ТОВ «ЛАМІНАМ ЗАХІД», спрямовані на зменшення розміру митних платежів, а саме зазначення в декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товарів та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, тобто вчинення дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів у розмірі 172 544 грн. 86 коп.
Відповідно до положень ч.1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України, а згідно вимог ч.1 ст.488 цього Кодексу провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зокрема, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому, слід враховувати, що протокол про правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Львівської митниці ДФС справи про порушення митних правил, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).
З матеріалів справи вбачається, що при проходженнi митного контролю перевізник пред`явив митній адмiнiстрацiї Республіки Польща рахунок-фактуру (invoice) №100140 вiд 29.05.2020 року, виданий йому відправником товару компанією «Profit Trade Group s.r.o», копія якого подальшому була надіслана на адресу Держмитслужби України з листом вiд 24.03.2022 № 0601-IGC.4331.1.2022.SS. При цьому,  ОСОБА_1 не мав інформації про другий примірник рахунку-фактури (invoice) № 100140 вiд 29.05.2020 року, що був виданий перевізнику компанією- відправником. Докази того, що ОСОБА_1 мав таку інформацію митним органом суду не надані.
Апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції правильно встановлено, що митним органом не надано доказів на підтвердження достовірності саме того примірнику рахунок-фактуру (invoice) №100140 від 29.05.2020 року, який перевізник пред`явив митнiй адміністрації Республіки Польща.
Окрім цього, в матеріалах справи відсутні фактичні дані про внесення безпосередньо ОСОБА_1 , який на час подання електронної декларації був керiвником ТОВ «ЛАМІНАМ ЗАХІД», відомостей до електронної митної декларації IM40ДЕ №UA209140/2020/047782.
Таким чином, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі, суду не надано та не зазначено про наявність таких доказів. Не надано і належних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 прямого умислу на вчинення дій, відповідальність за які, передбачена ст. 485 МК України.
Суддя місцевого суду дійшов вірного висновку, з яким погоджується суддя апеляційного суду, про те, що під час розгляду даної справи як в місцевому, так і в апеляційному суді, не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
А тому, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, так як Львівською митницею ДМС України не надано жодних належних та допустимих доказів для підтвердження наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, належним чином мотивуваши це у своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019 № 1-р/2019.
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно вказаної позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
За таких обставин, доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2023 року підлягає скасуванню, оскільки висновки суду першої інстанції є помилковими та необґрунтованими, а сама постанова є необ`єктивною, невмотивованою, незаконною та безпідставною, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки ст. 485 МК України передбачає наявність прямого умислу особи на заявлення в митній декларації з метою неправомірного чи зменшення розміру митних платежів неправдивих відомостей необхідних для визначення митної вартості, товарів та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, однак, Львівською митницею Держмитслужби не надано жодних належних та допустимих доказів наявності в діях   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а саме: об`єктивної сторони та суб`єктивної сторони - вини у формі умислу, спрямованого на вчинення дій направлених на порушення митних правил України.
З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, належно мотивувавши своє рішення.
Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
З урахуванням того, що матеріали справи не містять достатніх, допустимих та належних доказів на підтвердження вини   ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Львівської митниці Держмитслужби  не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 16 лютого 2023 року про закриття провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України – залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці Держмитслужби Хоми Тараса Богдановича – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

     Суддя                                                                                    М.Ф. Романюк