ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/26943/20                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 березня 2023 року                                                                                м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                        Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                            Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
                                                            
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" до Північного офісу Держаудитслужби  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Північного офісу Держаудитслужби  про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу процедури закупівлі - відкритих торгів (ідентифікатор закупівель ДК 021:2015:45000000-7 Будівельні роботи та поточний ремонт (виконання ремонтних робіт за об`єктом: «Ремонт аварійної ділянки теплової мережі із заміною зношених існуючих трубопроводів від ТК-309/1 та ЦТП на вул Йорданській, 3-А та від ЦТП до ж/б на вул. Йорданській,1-А,3,5,5-А та д/з на вул. Йорданській,3-А у м. Києві»), оголошення №UA-2020-06-05-005206-b).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.  
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Північним офісом Держаудитслужби  в Чернігівській області здійснено процедуру моніторингу відкритих торгів з публікацією англійською мовою закупівлі послуг з виконання ремонтних робіт за об`єктом «Ремонт аварійної ділянки теплової мережі із заміною зношених існуючих трубопроводів від ТК-309/1 до ЦТП на вул. Йорданській, 3-А та від ЦТП до ж/б на вул. Йорданській,1-А,3,5,5-А та д/з на вул. Йорданській,3-А у м. Києві»), оголошення №UA-2020-06-05-005206-b).
Під час моніторингу проаналізовано: річний план закупівель КП ВО Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» на 2020 рік, оголошення про проведення відкритих торгів з публікацією англійською мовою, тендерну документацію, затверджену рішенням тендерного комітету від 21.05.2020 №950 зі змінами, реєстр отриманих тендерних пропозицій та протокол розгляду тендерних пропозицій, тендерні пропозиції ТОВ «Авітон Будпроект», ТОВ «Енерго-Інвест», протокол розкриття тендерних пропозицій, протокол засідання тендерного комітету Замовника від 30.07.2020 №1367, повідомлення про намір укласти договір від 31.08.2020, договір від 19.08.2020 №982/КТМ-31-20, укладений Замовником з ТОВ «Авітон Будпроект».
За результатами моніторингу відповідачем встановлено, що у річному плані закупівель на 2020 рік, яким передбачено проведення зазначеної процедури закупівлі відсутня інформація щодо місцезнаходження Замовника, його категорія, чим порушено вимогу пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі»; до оголошення про проведення відкритих торгів не внесено інформацію про мову (мови), якою (якими) повинні готуватися тендерні пропозиції та інформацію про умови надання забезпечення тендерних пропозицій, чим порушено пункти 8,9 частини другої статті 21 Закону України «Про публічні закупівлі».    
21.10.2020 оприлюднено висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, у якому зазначено. що Замовником:
- не зазначено інформацію щодо місцезнаходження Замовника та його категорію, чим порушено вимоги пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі»;
- не внесено інформацію про мову (мови), якою (якими) повинні готуватися тендерні пропозиції та інформацію про умови надання забезпечення тендерних пропозицій, чим порушено пункти 8,9 частини другої статті 21 Закону;
- не дотримано вимоги пункту 3 розділу І Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 15.04.2020 №708 в частині визначення предмета закупівлі послуг за показником четвертої цифри основного словника.  
Вказаним висновком, з огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель  зобов`язано позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку, зокрема, шляхом дотримання принципів публічних закупівель через забезпечення неупередженого розгляду і відхилення тендерних пропозицій відповідно до  статті 31 Закону та недопущення таких порушень у подальшому і протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи щодо вжиття заходів, направлених на виконання зобов`язань.
Не погоджуючись з вказаним висновком відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Згідно статті 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначені Законом України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон №922-VIII, в редакції на час виникнення спірних правовідносин). Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Відповідно до «Положення про Державну аудиторську службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 року №43, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Держаудитслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону №922-VIII моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад встановлює Закон № 922-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, пунктом 14 частини першої статті 1 якого визначено, що моніторингом процедури закупівлі є аналіз дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та протягом його дії з метою запобігання порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
Приписами частини шостої статті 8 Закону № 922-VIII передбачено, що за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
У частині десятій статті 8 Закону № 922-VIII закріплено, що у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження.
В даному випадку за результатами моніторингу відповідачем встановлено, що  Замовником:
- не зазначено інформацію щодо місцезнаходження Замовника та його категорію, чим порушено вимоги пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі»;
- не внесено інформацію про мову (мови), якою (якими) повинні готуватися тендерні пропозиції та інформацію про умови надання забезпечення тендерних пропозицій, чим порушено пункти 8,9 частини другої статті 21 Закону;
- не дотримано вимоги пункту 3 розділу І Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 15.04.2020 №708 в частині визначення предмета закупівлі послуг за показником четвертої цифри основного словника.  
Щодо порушення вимоги пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі» та пунктів 8,9 частини другої статті 21 Закону, слід зазначити наступне.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про публічні закупівлі» у річному плані повинна міститися така інформація: найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код замовника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, його категорія.
Відповідно до п.8, 9 ч.2 ст.21 вказаного Закону оголошення про проведення відкритих торгів повинно містити мову (мови), якою (якими) повинні готуватися тендерні пропозиції; розмір, вид та умови надання забезпечення тендерних пропозицій (якщо замовник вимагає його надати).
У позовній заяві позивач зазначив, що 27.05.2020 ним оприлюднено річний план закупівель №UA-Р-2020-05-27-001736-с, електронний торгівельний майданчик SmartTender реалізував відповідну технічну можливість відображення місцезнаходження Замовника 06.07.2020, проте з технічних причин не внесено інформацію про мову, якою повинні готуватися тендерні пропозиції та інформацію про умови надання забезпечення тендерних пропозицій.
Судом встановлено, що інформація щодо місцезнаходження Замовника та його категорія на веб-порталі відсутня, що підтверджується роздруківкою з сайту https://prozorro.gov.ua. Також жодним нормативно-правовим актом не заборонено внесення даних про мову, якою повинні готуватися тендерні пропозиції, а також інформації про умови надання забезпечення тендерних пропозицій в інших полях на веб-сайті.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказані обставини, а саме відсутність інформації про місцезнаходження Замовника та відсутність мови, якою мають готувати тендерні пропозиції та інформацію про умови надання забезпечення тендерних пропозицій, свідчать про не дотримання позивачем умов пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі» та відповідно порушення пункти 8,9 частини другої статті 21  вказаного Закону.
Щодо не дотримано вимог пункту 3 розділу І Порядку визначення предмета закупівлі в частині визначення предмета закупівлі послуг за показником четвертої цифри основного словника, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно розділу І Порядку визначення предмета закупівлі предмет закупівлі товарів і послуг визначається Замовником згідно з пунктами 21 та 34 частин першої статті 1 Закону та за показником четвертої цифри Єдиного закупівельного словника.
Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що у разі здійснення закупівлі товарів і послуг під час розміщення інформації в річному плані закупівель Замовник зазначає назву предмета закупівлі та код предмета закупівлі за четвертою цифрою Єдиного закупівельного словника.
В даному випадку Замовником у річному плані закупівель та оголошенні про проведення відкритих торгів визначено код предмета закупівлі 45000000-7 - Будівельні роботи та поточний ремонт за показником другої цифри національного класифікатора України ДК 021:2015 Єдиний закупівельний словник, затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 23.12.2015 №1749.
Вказані обставини спростовують доводи позивача наведені у позовній заяві та апеляційній скарзі  про  неможливість визначення коду предмета закупівлі у зв`язку з відсутністю відповідного коду в національному класифікаторі.
З огляду на викладене у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення відображені в оскаржуваному висновку знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для скасування висновку Північного офісу Держмитслужби про результати моніторингу процедури закупівлі - відкритих торгів.
Відповідно до ч.1, 5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Інші доводи позивача, наведені у апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на те, що такі не були  підставою позову у суді першої інстанції, а також у зв`язку з безпідставністю останніх.
У рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
В даному випадку доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у позовній заяві та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 322 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                          Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                          Н.М. Єгорова

                                                                                                            А.Ю. Коротких