ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/4091/22	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 22-ц/817/61/23 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Бершадська Г. В., 
секретар с/з - Панькевич Т.І. 
                                       з участю         представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року, ухвалене суддею Дзюбичем В.Л. у цивільній справі №607/4091/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення способу участі у вихованні дітей та усунення перешкод у побаченні з дітьми, 

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі вказаним позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог остаточно просив: 
1) зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
2) визначити наступні способи участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними:
-на час перебування ОСОБА_1 з дітьми за межами України в період воєнного стану встановити наступний спосіб участі батька у вихованні ОСОБА_3 :
а) незалежно від періоду, батько має право на необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку за допомогою Skype, Viber, WhatsAPP, Massanger, Telegram, Signal з урахуванням режиму для дитини;
-після повернення ОСОБА_1 з дітьми до держави постійного місця проживання дітей — України (після закінчення воєнного стану), встановити наступні способи участі батька у вихованні сина ОСОБА_3 :
а) субота з 10:00 год. до 17:00 год. неділі (один раз на два тижні) за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дітей;
б) перебування дитини за адресою проживання батька половину літніх канікул;
в) особисте побачення батька з дітьми субота з 10:00 до 17:00 год. (один раз в два тижні) за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дітей;
г) вівторок та четвер з 15:00 до 17:00 год. за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дітей;
ґ) у день народження батька ОСОБА_2 6 липня за адресою проживання батька;
д) у день народження сина ОСОБА_4 14 червня з 15:00 до 17:00 год. щороку за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дітей;
е) у день народження бабусі 11 березня за адресою проживання батька
Побачення мають відбуватись без участі матері ОСОБА_1 . 
3) зобов`язати ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 інформацію про наявні засоби зв`язку (номер телефону скайпу, тощо) ОСОБА_3 для спілкування батька з дитиною та про зміну номера телефону, облікових засобів Інтернет зв`язку та інших засобів зв`язку ОСОБА_3 , необхідних для спілкування батька з сином. 
Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі, за час якого у них народилися діти — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач сплачує аліменти на утримання дітей, однак між сторонами виникає спір щодо участі ОСОБА_2 у вихованні дітей, досягти домовленостей щодо побачень останнього з дітьми не вдається.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року позов задоволено.
Визначено порядок участі ОСОБА_2 у вихованні дитини — сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: 
-на час перебування ОСОБА_1 з дітьми за межами України в період воєнного стану встановити наступний спосіб участі батька у вихованні ОСОБА_3 : незалежно від періоду, батько має право на необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку за допомогою Skype, Viber, WhatsAPP, Massanger, Telegram, Signal з урахуванням режиму для дитини;
-після повернення ОСОБА_1 з дітьми до держави постійного місця проживання дітей — України (після закінчення воєнного стану), встановлено наступні способи участі батька у вихованні сина ОСОБА_4 :
-субота з 10:00 год. до неділі 17:00 год (один раз на два тижні) за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дітей;
-перебування дитини за адресою проживання батька половину літніх канікул;
-вівторок та четвер з 15:00 до 17:00 год. за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дітей;
-у день народження батька ОСОБА_2 6 липня за адресою проживання батька;
-у день народження сина ОСОБА_4 14 червня з 15:00 до 17:00 год. щороку за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дітей;
-у день народження бабусі 11 березня за адресою проживання батька
Побачення мають відбуватись без участі матері за бажанням дитини.
Зобов`язано ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 наявні засоби зв`язку (номер телефону, тощо) ОСОБА_3 для спілкування батька з дитиною та про зміну номера телефону (інших засобів зв`язку необхідних для спілкування батька з сином).
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 992,40 грн судового збору. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити. Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки при визначенні способу участі батька у вихованні дітей суд не врахував, що графік побачень є вкрай обтяжливим для дітей та не відповідає їх інтересам, так як дні зустрічей припадають на робочі дні, останні навчаються та відвідують гуртки. Крім цього, при визначенні часу спілкування позивача з дітьми не враховано графіку роботи навчальних закладів. Також зазначає, що позивачем не доведено того, що ОСОБА_1 перешкоджає батьку приймати участь у вихованні дітей.
У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду — без змін. Вказує, що факт вчинення ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дитиною підтверджується висновком органу опіки і піклування Тернопільської міської ради №694 “Щодо усунення перешкод у спілкуванні дитиною ОСОБА_3 ”. Доводи апеляційної скарги щодо неврахування графіку роботи навчальних закладів при встановленні графіку побачень батька з дитиною, є безпідставними та не підтвердженні жодним доказом. 
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Майки М.Б., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 15 серпня 2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2015 року.
У даному шлюбі в сторін народилися діти — дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
20 березня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки — ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
З березня 2022 року і на час розгляду справи відповідачка ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином тимчасового перебувають за межами України.
Згідно дозволу на перебування YZK7172RP, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано 01.04.2022 дозвіл на проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки з місця проживання від 06.07.2022 року , ОСОБА_1 , зареєстрована за єдиним місцем проживання в м. Ванген-ім-Алльгой, дата заселення: 01.07.2022, дата реєстрації: 06.07.2022, адреса: АДРЕСА_2 , за тією є адресою зареєстровані родичі: дитина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановлення способу участі у його вихованні, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №694 від 13.07.2022 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_4 у такі дні, а саме:
-субота з 10:00 до неділі 17:00 (один раз на два тижні) за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дітей;
-перебування дитини за адресою проживання батька половину літніх канікул;
-вівторок та четвер з 15:00 до 17:00 за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для культурного розвитку дітей;
-у день народження батька ОСОБА_2 за адресою проживання батька;
-у день народження сина ОСОБА_4 з 15:00 до 17:00 щороку за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку сина;
-у день народження бабусі 11.03 за адресою проживання батька; побачення мають відбуватися буз участі матері ОСОБА_1 .
Побачення мають відбуватися без присутності матері дитини за бажанням дитини.
Рекомендувати матері ОСОБА_1 поважати батьківські права ОСОБА_2 , не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, враховуючи інтереси дитини ОСОБА_3 , пропозиції органу опіки та піклування, виходячи із принципу рівності права обох батьків щодо утримання та виховання неповнолітнього сина, збалансованості між інтересами усіх учасників сімейних відносин, підтримки родинних зв”язків, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції. 
Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування.
Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України).
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.
Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Врахувавши обставини справи та зазначені норми чинного законодавства, суд першої інстанції ухвалив законне та обгрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги про те, що при визначенні способу участі батька у вихованні дітей суд не врахував, що графік побачень є вкрай обтяжливим для сина та не відповідає його інтересам, так як дні зустрічей припадають на робочі дні, син навчається та відвідує гуртки, при визначенні часу спілкування позивача з сином не враховано графіку роботи навчальних закладів, є голослівними. Відповідачкою не надано жодних відомостей про те, які гуртки і в який час відвідує ОСОБА_7 ”ян. Також відсутні підстави для висновку про те, що графік спілкування батька із сином суперечить графіку роботи навчальних закладів.
Доводи апеляційної скарги про те, що встановлений графік побачень суперечить інтересам дитини та її бажанню бачитись з батьком, судом не враховано правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 08.07.2021 року (справа №640/11833/19) про те, що примушування дитини до спілкування може призвести до психологічного тиску на дитину та явно не відповідатиме її найкращим інтересам в аспекті забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, колегія суддів також оцінює критично, оскільки суд першої інстанції зазначив у рішенні, що побачення батька із сином мають відбуватися за бажанням дитини. 
Доводи апеляційної скарги про те, що на час розгляду справи неповнолітній син разом з відповідачкою перебувають за межами України, а тому з врахуванням правової позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 03.03.2021 року (справа №641/8309/19), даний спір може вирішуватись лише після повернення дитини до країни постійного місця проживання, колегія суддів оцінює критично та зазначає, що у наведеній постанові мали місце інші обставини справи, зокрема, мати просила визначити місце проживання дитини разом з нею, в той час як батько на підставі ст. 16 Гаазької Конвенції повідомив про незаконне переміщення дитини із постійного місця проживання в державі Ізраїль на територію України і в провадженні суду перебувала справа про повернення незаконно утримуваної дитини до постій        ного місця проживання. У спорі між подружжям ОСОБА_8 інші фактичні обставини справи, відсутня обставина незаконного переміщення дитини до іншої держави та відсутній спір щодо цього питання. 
При визначенні способів участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним, суд врахував ту обставину, що тимчасово, на час воєнного стану в Україні, неповнолітній син сторін ОСОБА_9 ”ян перебуває разом з матір”ю за межами України.
Підстав для скасування чи зміни судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2022 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 8 лютого 2023 року.

Головуючий 

Судді