ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року 
м. Київ

cправа №  906/272/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.
за участю секретаря судового засідання - Дерлі І.І.,
за участю представників сторін:
офісу ГП - не з`явився,
позивача - не з`явився,
відповідача - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 (у складі колегії суддів: Бучинська Г.Б. (головуючий),               Василишин А.Р., Філіпова Т.Л.)
за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бердичівської міської ради Житомирської області
до Приватного акціонерного товариства "Фірма "Беверс"
про повернення земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст та підстави позовних вимог
1.1. Керівник Бердичівської місцевої прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Бердичівської міської ради (далі - Міськрада, Позивач) звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Фірма "Беверс" (далі - ПАТ "Фірма "Беверс", Відповідач), в якому просив зобов`язати ПАТ "Фірма "Беверс" повернути Міськраді земельну ділянку площею 70 487 кв.м, що розташована за адресою м. Бердичів, вул. Воровського (Максима Залізняка), 12.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовані обставинами припинення договору оренди землі від 14.03.2006 у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, та не виконанням Відповідачем як орендарем свого обов`язку з повернення об`єкта оренди його власнику.
2. Короткий зміст рішень господарських судів попередніх інстанцій
2.1. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 08.02.2022 у справі №906/272/21 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано ПАТ "Фірма "Беверс" повернути Міськраді земельну ділянку, площею 70487 кв.м, що розташована за адресою м. Бердичів, вул. Воровського (Максима Залізняка), 12. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Місцевий господарський суд виходив з того, що в порушення умов договору та положень чинного законодавства, Відповідач після закінчення строку дії договору оренди не повернув позивачу спірну земельну ділянку.
2.2. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 у справі №906/272/21 скасовано вищезазначене рішення господарського суду першої інстанції та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Апеляційна інстанція виходила з того, що у Відповідача станом на час подання позову не перебуває в користуванні земельна ділянка, що визначена у договорі від 03.08.2009 площею 70487 кв.м, а тому вимога про повернення об`єкта оренди за договором, що припинив свою дію 16.10.2013, не може бути правомірною у зв`язку з відсутністю такого об`єкта.       
Крім того, за висновком суду Прокурор, звернувшись з позовом про повернення земельної ділянки, формально використав передбачений статтею 16 Цивільного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України, частиною першою статті 34 Закону України "Про оренду землі", спосіб захисту прав, без врахування конкретних обставин і правовідносин сторін, а саме того, що на спірній земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна (будівлі), які належать, як Відповідачу на праві власності, так і іншим юридичним та фізичним особам, і яка (земельна ділянка) надавалася Відповідачеві для їх обслуговування. Такий спосіб захисту є ілюзорним, неадекватним та неспіврозмірним, і призведе до порушення прав власників майна.
Також суд вказав на те, що рішення суду про зобов`язання Відповідача повернути Позивачеві земельну ділянку фактично не може бути виконане, оскільки на ній знаходяться належні на праві власності Відповідачу та іншим юридичним та фізичним особам будівлі та споруди.
3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи
3.1. У касаційній скарзі Прокурор просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення місцевого господарського суду - залишити в силі.
3.2. Вимоги скарги обґрунтовані неврахуванням господарським судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18.
3.3. Додатково у якості підстави для подання касаційної скарги заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування положень статті 34 Закону України "Про оренду землі", а саме щодо наявності або відсутності обов`язку орендаря повернути земельну ділянку, після закінчення строку дії договору оренди, на якій знаходяться об`єкти нерухомості, належні йому на праві приватної власності.
4. Обставини встановлені судами
4.1. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 27.11.2006 на підставі рішення виконкому Міськради від 04.09.2006 № 476, за ВАТ "Фірма" Беверс" зареєстровано право власності на комплекс будівель згідно переліку за адресою Житомирська область, м. Бердичів, вул. Воровського, 12.
4.2. Рішенням Міськради від 21.03.2007 № 170 внесено зміни в додаток до рішення виконавчого комітету від 04.09.2006 № 476 "Про оформлення права власності юридичній особі на об`єкт нерухомого майна", а саме в пункті 22 переліку основних будівель під літерою "Ч" слово "автогаражів" замінено словами "транспортний цех №11" та затверджено перелік будівель ВАТ фірми "Беверс".
4.3. 04.06.2009 Міськрадою прийнято рішення № 676 "Про вилучення та передачу земельних ділянок у власність та оренду фізичним та юридичним особам міста", відповідно до якого, ВАТ "Фірма "Беверс" (правонаступником якого є ПАТ "Фірма "Беверс") передано в оренду на 1 рік земельні ділянки для виробничих потреб загальною площею 70487 кв.м, розташовані за адресою: м. Бердичів, вул. Воровського (Максима Залізняка), 12.
4.4. На виконання вказаного рішення між Міськрадою та ВАТ "Фірма "Беверс" (правонаступником якого є ПАТ "Фірма "Беверс") укладений договір оренди від 03.08.2009, відповідно до умов якого в оренду передаються земельні ділянки загальною площею: 70487 кв.м, у тому числі під капітальною будівлею - 40718 кв.м; під проїздами, проходами і площадками - 29769 кв.м. На земельних ділянках знаходяться нежитлові будівлі.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно довідки про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель м. Бердичева виданої відділом Держкомзему у місті Бердичеві 23 червня 2009 року за №524) з врахуванням коефіцієнта індексації за 2005, 2007, 2008 роки складає: 8012257,00 грн.
4.5. Договір укладено на 1 рік з моменту реєстрації договору. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 3 договору).
4.6. Пунктами 6, 9 договору оренди визначено, що підставою припинення договору є закінчення строку, на який його було укладено. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
4.7. Договір зареєстровано в книзі записів реєстрації договорів оренди Бердичівської міської ради 14.08.2009 за №222. 
4.8. 18.03.2011 Міськрадою прийняте рішення № 77 "Про продовження договорів оренди землі", відповідно до пункту 2 якого було вирішено продовжити ВАТ "Фірма "Беверс" договір оренди землі № 222 від 14.08.2009 на земельну ділянку загальною площею 70487 кв.м (під капітальною будівлею 40718 кв.м, під проїздами, проходами, площадками 29769 кв.м) для виробничих потреб (нежитлові будівлі), розташовану за адресою м. Бердичів, вул. Воровського, 12, терміном на 1 рік.
4.9. Відповідно до даного рішення між Позивачем та Відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди землі № 222 від 14.08.2009, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у м. Бердичеві 07.07.2011 за №181040004000059.
4.10. 07.07.2011 між сторонами підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду терміном на 1 рік та здійснений розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку.
4.11. 27.07.2012 Міськрадою прийняте рішення № 450 "Про продовження договорів оренди землі", відповідно до пункту 12 якого було вирішено продовжити ВАТ "Фірма"Беверс" договір оренди землі № 222 від 14.08.2009 на земельну ділянку загальною площею 70487 кв.м для виробничих потреб (нежитлові будівлі), розташовану за адресою м. Бердичів, вул. Воровського, 12, терміном на 1 рік.
4.12. Відповідно до даного рішення між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди землі № 222 від 14.08.2009, яка була зареєстрована у відділі Держкомзему у м. Бердичеві 16.10.2012 за №181040004000263.
4.13. 16.10.2012 між сторонами підписаний акт приймання - передачі земельної ділянки в оренду терміном на 1 рік та здійснений розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку.
4.14. 13.03.2013 ПАТ "Фірма "Беверс" звернулась до міського голови м.Бердичева з проханням вилучити з користування земельні ділянки площею 167 м.кв, 360 м.кв, 1384 м.кв, 211 м.кв та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землестрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості площею ~ 68095 м.кв по вулиці Воровського, 12 для виробничих потреб.
4.15. Пунктом 3 рішення Бердичівської міської ради №771 від 06.12.2013 у зв`язку із добровільною відмовою, вилучено із користування ПАТ "Фірма "Беверс" (і.к. 00222166), юридична адреса: м.Бердичів, вул.Воровського,12, земельні ділянки комунальної власності площею 1384 кв.м, площею 211 кв.м, площею 360 кв.м, площею 229 кв.м, які розташовані за адресою: м.Бердичів, вул. Воровського,12, і зараховано їх до складу земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку комунальної власності площею 68 303 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Бердичів, вул. Воровського,12, ПАТ "Фірма "Беверс" з метою оформлення права оренди на неї для виробничих потреб (механічне оброблення металевих виробів).
4.16. Відповідно до листа Міськради від 28.01.2021, отриманого на запит Прокурора в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру", 06.12.2013 Міськрадою прийнято рішення № 775 "Про продовження договорів оренди землі", відповідно до пункту 21 якого було вирішено продовжити ВАТ "Фірма "Беверс" договір оренди землі № 222 від 14.08.2009 на земельну ділянку загальною площею 70487 кв.м. для виробничих потреб (нежитлові будівлі), розташовано за адресою м. Бердичів, вул. Воровського, 12, терміном на 1 рік.
Однак, додаткової угоди до договору оренди, у відповідності до прийнятого рішення, між сторонами укладено не було. Інші рішення щодо продовження вищезазначеного договору оренди Міськрадою не приймались. 
5. Позиція Верховного Суду 
5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
5.2. Відповідно до частини першої статті 14, статті 629 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
5.3. Предметом позову у цій справі є повернення земельної ділянки у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки.
5.4. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (частина перша статті 2 Закону України "Про оренду землі").
5.5. Згідно з частиною другою статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
5.6. Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Водночас, саме Законом України "Про оренду землі" врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.
5.7. За змістом статей 1, 13 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
5.8. Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, та це не заперечується сторонами, що строк оренди земельної ділянки за спірним договором закінчився 16.10.2013.
При цьому, Відповідачем як орендарем земельної ділянки за цим договором під час вирішення справи не було надано доказів укладення з орендодавцем додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення в порядку, передбаченому, як умовами цього договору, так і положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі".
5.9. Отже, встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи свідчать про те, що з моменту припинення договору оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, Відповідач користується спірною земельною ділянку за відсутності на те правових підстав.
5.10. Згідно з частиною першою статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
5.11. Відповідно до статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.
5.12. Водночас при вирішенні спору судами попередніх інстанцій не було встановлено будь-яких обставин, а Відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про виконання ним обов`язку з повернення земельної ділянки орендодавцеві після припинення дії договору.
5.13. За таких обставин, установивши обставини припинення договору оренди у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, та не виконання Відповідачем як орендарем свого обов`язку з повернення об`єкта оренди його власнику, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Відповідача повернути земельну ділянку, яка була предметом цього договору, її власнику, що прямо випливає з обов`язків орендаря передбачених як нормами чинного законодавства, так і змісту договору.
При цьому, доводи скаржника, а також висновки суду апеляційної інстанції щодо того, що виділення земельних ділянок власникам нерухомого майна, а отже неможливості повернення земельної ділянки у повному обсязі колегія суддів оцінює критично з огляду на те, що судами не встановлювались обставини набуття права на земельні ділянки, їх формування, а також права переходу на них в порядку приписів статті 120 Земельного кодекс України.
При цьому перейти до нового користувача може лише існуюче право користування земельною ділянкою, натомість господарські суди попередніх інстанцій встановили, що право користування земельною ділянкою Відповідача припинилось.
Подібна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі № 913/169/18, яка зазначила, що в силу імперативних вимог статті 125 Земельного кодексу України від однієї особи до іншої особи за правилами статті 120 цього Кодексу та частини третьої статті 7 Закону України "Про оренду землі" не може перейти право оренди земельної ділянки, яке у попереднього землекористувача ще не виникло станом на час відчуження ним будівель, розташованих на цій земельній ділянці.
5.14. Посилання суду апеляційної інстанції на те, що частина нерухомого майна була відчужена на користь юридичних та фізичних осіб, частина з яких належним чином оформила право користування земельними ділянками під об`єктами нерухомого майна, є безпідставними, оскільки, питання правомірності використання третіми особами певної частини земельної ділянки не є предметом спору у справі, яка розглядається.
5.15. Що ж до Відповідача, то навіть у випадку виділення з переданої йому земельної ділянки окремих частин у встановленому законодавством порядку, зазначене не звільняє останнього від обов`язку повернути решту частини земельної ділянки орендодавцеві після того, як відпала правова підстава для її використання.
5.16. Твердження апеляційного суду про не визначення способу, у який мало б відбуватися виконання рішення про повернення земельної ділянки, судова колегія оцінює критично, оскільки передача об`єкта оренди Відповідачу за актом приймання-передачі відповідно до умов договору, зумовлює і повернення цього об`єкта в тому ж порядку.
5.17. В такий спосіб, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд при вирішенні спору всебічно, повно та об`єктивно встановив істотні обставини справи в їх сукупності і прийняв законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке помилково скасував суд апеляційної інстанції.
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
6.2. Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (стаття 312 Господарського процесуального кодексу України).
6.3. З огляду на викладене колегія суддів вважає наведені у касаційній скарзі доводи обґрунтованими, що є підставою для скасування постанови апеляційного господарського суду із залишенням у силі рішення місцевого господарського суду.
7. Розподіл судових витрат
7.1. Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на Відповідача.
Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу заступника керівника Житомирської обласної прокуратури задовольнити.
2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.10.2022 у справі № 906/272/21 скасувати, а рішення Господарського суду Житомирської області від 08.02.2022 у цій справі залишити в силі.
3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Фірма "Беверс" на користь Житомирської обласної прокуратури 4 540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок грн 00 коп) витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.
4. Доручити Господарському суду Житомирської області видати відповідний наказ.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | | В. Зуєв
Судді | | І. Берднік
| | В. Суховий