ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 лютого 2023 року           справа №200/13768/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 р. у справі № 200/13768/21 (головуючий І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              У С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій в частині не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року в ДП “Селидіввугілля”, скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії  від 20.08.2021 року, зобов`язання розглянути повторно заяву від 16.08.2021 року № 3129 про перерахунок пенсії з урахуванням  до страхового стажу періодів роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року.
Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що відповідач, як вважає позивач,  приймаючи рішення про відмову у перерахунку пенсії,  діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення. 
Вважає, що незарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року по 08.04.2019 року в ДП “Селидіввугілля” є безпідставним, оскільки несплата товариством єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не позбавляє позивача права на перерахунок пенсії.
Враховуючи викладене, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.  
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 р. у справі № 200/13768/21 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року в ДП “Селидіввугілля”. Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.08.2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 – скасовано. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.08.2021 року № 3129 про перерахунок пенсії з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року в ДП “Селидіввугілля”.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ДП “Селидіввугілля” за період з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року по 08.04.2019 року єдиний соціальний внесок не сплачений, а тому позивачу відмовлено у зарахуванні зазначеного періоду до страхового стажу роботи.  
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.   
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
16.08.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про перерахунок пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.08.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії, до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року в ДП “Селидіввугілля”, оскільки підприємством не сплачувались страхові внески.
Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року працювала в ДП “Селидіввугілля”.
Згідно форми ОК-5 Пенсійного фонду України в період з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року,  з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата, але не сплачувались страхові внески.
Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом,  позивач просить задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
За Преамбулою Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. 
Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснення контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, пов`язаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду. 
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, пунктом 7 частини 1 статті 1 якого визначено, що Пенсійний фонд України  - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.  
Тобто, відповідач у справі – орган владних повноважень, який виконує владні управлінські функції, надані йому чинним законодавством щодо призначення пенсії, підготовки документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій.  
Згідно ст. 3   Конституції    України в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я,    честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість    діяльності    держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. 
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ч. 2 ст. 46 Конституції України  це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. 
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Тобто, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю,    виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається    зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули    право на одержання пенсії.
Відповідно до  ст. 1 Закону    України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.
Згідно ст. 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього  Закону  за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до   ст. 113 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.
Згідно п. 1 ч. 2  ст. 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”  (далі - Закон №2464-IV) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до статті 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”  платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Відповідно до ст. 26 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”   посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.
Обов`язок щодо сплати єдиного внеску покладений саме на роботодавця, який здійснював    нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати.
Враховуючи наведене, суд вважає неправомірним висновок відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а.
Оскільки позивач не несе відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків товариством, на якому він працював, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року в ДП “Селидіввугілля” та скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії від 20.08.2021 року, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. 
Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу в розумінні зазначеної норми Закону. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії, скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії з ухваленням рішення про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 16.08.2021 року № 3129 про перерахунок пенсії з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.04.2019 року по 31.01.2020 року та з 01.03.2020 року по 31.07.2021 року.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 р. у справі № 200/13768/21 - залишити без задоволення.                                                                        
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2021 р. у справі № 200/13768/21 - залишити без змін.                                                                                  
Повне судове рішення складено 02 лютого 2023 року.     
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко