ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2296/23 Справа № 210/934/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 210/934/22
провадження № 22-ц/803/2296/23
       
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,
суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В., 
за участю секретаря судового засідання – Тимофєєвої В.О.,

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,
третя особа – Первинна профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 210/934/22 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа – Первинна профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», про стягнення заробітної плати,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,
на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року (суддя Скотар Р.Є.), ухваленого в приміщенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,повне судове рішення складено 17 листопада 2022 року,–

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 06 лютого 2004 року він працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», де з 08 жовтня 2012 року переведений водієм автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89М) цеху пасажирського автотранспорту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Оскільки з 03 квітня 2020 року йому було оголошено простій у роботі на підставі Розпорядження Начальника АГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про простій цеху» від 03 квітня 2020 року, тому він вимушений був звернутися до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про визнання недійсним розпорядження Начальника АГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» яким йому починаючи з 03 квітня 2020 року оголошено простій у роботі, та зобов`язати ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» виплатити суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з розрахунку 716 грн за кожен день вимушеного прогулу, зумовленого незаконним простоєм.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2020 року у справі №210/3380/20 в задоволені позовних вимог відмовлено. Але, не погодившись з даним рішенням, він звернувся до Дніпровського апеляційного суду. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.07.2021 року у справі №210/3380/20 рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 28 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким: позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання недійсним розпорядження начальника Автотранспортного управління Транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про оголошення з 03 квітня 2020 року простою у роботі та зобов`язання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» виплатити йому суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково. Визнано недійсним Розпорядження Автотранспортного управління Транспортного департаменту ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг» про простій в цеху №667 від 03 квітня 2020 року, яким ОСОБА_1 , починаючи з 03 квітня 2020 року оголошено простій у роботі. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату за час простою не з вини працівника у розмірі 35 620,35 грн, починаючи з 03квітня 2020 року по 01 лютого 2021 року без врахування податків та обов`язкових платежів. Ця сума вираховувалась наступним чином: відповідно до довідки фактично нарахована заробітна плата у розмірі 60 090,27грн, виплачена 24 470,37грн, тому утримано 60 090,27 грн – 24 470,37 грн = 35 620,35грн. Тобто, недоплачена сума заробітку була стягнута по 01 лютого 2021 року, оскільки позивач перебував на простої з 03 квітня 2020 року по 01 лютого 2021 року.

З 01 лютого 2021 року Розпорядженням № 249 було припинено дію розпорядження № 667 від 03.04.2020 року щодо простою за межами підприємства для проходження періодичного медичного огляду. Дні для проходженнямедичного огляду 02 лютого 2021 року по 04 лютого 2021 року. Після цього Розпорядженням № 286 від 05 лютого 2021 року йому знову продовжили дію простою у роботі. Тобто, його простій не був скасований, а був призупинений для проходження медичного огляду та поновлений 05 лютого 2021 року. 30 квітня 2021 року Наказом відповідача №349 його перевели з 01 серпня 2021 року на багаторівневу окладну систему оплати праці, що також підтверджується повідомленням №8 від 21.05.2021 року та актом від 21.05.2021року. Він написав пояснення, згідно з яким не згоден з переведенням його на даний вид оплати праці.

Потім розпорядженням № 1025 від 20.05.2021 року припинено дію розпорядження № 286 від 05.02.2021року «Про простої в цеху», згідно якого з 21.05.2021 року припинено дію розпорядження по автотранспортному управлінню № 286 від 05.02.2021 року «Про простої в цеху» у відношенні водія автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89М) спеціалізовані автотранспортні засоби автоколони № 10 автотранспортного управління, транспортного департаменту ОСОБА_1 

20.05.2021 року Розпорядженням № 1026 «Про простій в цеху» йому поновлено простій починаючи з 24 травня 2021 року. Тобто, однією датою, а саме 20 травня 2021 року, йому припинено та встановлено простій з 24.05.2021 року. Розпорядженням від 11.06.2021 року №1214 припинено з 14.06.2021 року дію розпорядження від 20.05.2021року №1026, прийнято починаючи з 14.06.2021року до роботи його не допускати, за період невиконання ним роботи за укладеним договором у зв`язку з встановленою невідповідністю його стану здоров`я, який не дозволяє йому виконувати роботи в існуючих умовах за професією, оплату здійснювати із збереженням середнього заробітку.

Таким чином, простій на підприємстві відповідача, був встановлений ще 03.04.2020 року, потім був призупинений 01.02.2021 року для проходження медичного огляду, потім поновлений 05.02.2021 року, призупинений 20.05.2021 року та знову поновлений 24.05.2021 року та припинений 14.06.2021року.

З вищевказаними розпорядженнями відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» він не погоджується, вважав їх незаконними та такими, що порушують його права.

Зазначав, що даними Розпорядженнями йому встановлювали, призупиняли та поновлювали простій, що призвело до того, що він не отримував гідну заробітну плати. З червня 2021 року йому почали виплачувати заробітну плату у розмірі середнього заробітку. Даний розмір розрахований на підставі постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року, тобто для розрахунку бралися травень та квітень 2021 року. Але, оскільки у травні та квітні 2021 року він знаходився у простої, тому розрахунок середнього заробітку був визначений невірно. По дату написання позовної заяви йому не доплачується заробітна плата, оскільки розрахунок середнього заробітку здійснений з порушенням законодавства України, тому необхідно стягнути недоплачений розмір заробітної плати за період з червня 2021 року по травень 2022 року.

Таким чином, розрахунок заробітної плати за період вимушеного прогулу зумовленого незаконним простоєм повинен здійснюватися виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують оголошенню простою, тобто за лютий 2020 року та березень 2020 року. Відповідно до відомостей з табуляграм, то розмір заробітної плати за березень 2020 року становить - 15 053,76 грн., за лютий 2020 року 5 723,12 грн.). При графіку роботи щодня, крім суботи, неділі та державних святкових днів за ці два місяці позивач відпрацював 112 год. ( лютий 2020року) + 120 год. (за березень 2020 року).= 232 год. При цьому враховуючи, що один його робочий день становить 8 год., то кількість днів які він відпрацював за ці два місяці становить 232 : 8 = 29 днів. За таких обставин, його середньоденний заробіток у зазначений період склав 716,44 грн., який він розрахував наступним чином: (15 053,76 грн. + 5 723,12 грн.) : 29 днів = 716,44 грн.

Вказує, що фактично простій припинився у червні 2021 року і потім він отримував середній заробіток, який розрахований з порушенням, оскільки для розрахунку повинні братися два попередні місяці, а у даному випадку у травні та квітні 2021 року він знаходився у простої, тому розмір заробітної плати був розрахований з порушенням, а також він не приступив до виконання своїх трудових обов`язків, тому вважав, що розрахунок заборгованості по виплаті заробітної плати повинен розраховуватись, як встановлено Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.07.2021 року у справі №210/3380/20.

Враховуючи зазначене, просив суд визнати недійсними розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №249 від 01 лютого 2021 року, яким припинено дію Розпорядження № 667 від 03.04.2020 року; Розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 286 від 05 лютого 2021 року, яким ОСОБА_1 оголосили простій у роботі з 05 лютого 2021 року; Розпорядження Начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1025 від 20.05.2021 року, яким припинено дію розпорядження №286 від 05.02.2021 року «Про простої в цеху»; Розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1026 від 20.05.2021 року, яким поновили простій у роботі з 20.05.2021 року; Розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 11.06.2021 року № 1214, яким припинили дію розпорядження від 20.05.2021 року №1026 з 14.06.2021 року; зобов`язати ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» виплатити ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату, що станом на 10 червня 2022 року становить 170 554,48 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано недійсним розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 249 від 01 лютого 2021 року, яким припинено дію розпорядження № 667 від 03.04.2020 року; визнано недійсним розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 286 від 05 лютого 2021 року, яким ОСОБА_1 оголосили простій у роботі з 05 лютого 2021 року; визнано недійсним розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 1025 від 20.05.2021 року, яким припинено дію розпорядження № 286 від 05.02.2021 року «Про простої в цеху»; визнано недійсним розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 1026 від 20.05.2021 року, яким поновили простій у роботі з 20.05.2021 року; стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату за час простою не з вини працівника у розмірі 7 133,35 грн, починаючи з 01 лютого 2021 року по 14 червня 2021 року, без врахування податків та обов`язкових платежів; стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судове рішення в частині визнання недійсними вищезазначених розпоряджень мотивоване тим, що оголошення позивачу простою відбулося незаконно, оскільки фактично підприємство не зупинило свою роботу, жодних змін у порядку та умовах виконання роботи не відбулось, тобто не відбулися такі зміни, які виключають доцільність використання праці, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» продовжував працювати, а розпорядження, що оформлюють простій, не містять в собі жодних ні фактичних, ні законодавчих підстав для оголошення позивачу простою. А тому, враховуючи сплачені відповідачем суми заробітної плати за період простою в розмірі 27 888,30 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачу за період з 01 лютого 2021 року по 14 червня 2021 року підлягає до виплати 7 133,35 грн.

Разом з тим, суд першої інстанції не бере до уваги наданий представником позивача розрахунок середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 14 червня 2021 року по 12 липня 2022 року, оскільки розпорядженням начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 1214 від 11.06.2021 року ОСОБА_1 законно було відсторонено з 14.06.2021 року від протипоказаної йому медичними висновками роботи до моменту переведення його на більш легку роботу, яка не протипоказана ОСОБА_1 . При цьому, починаючи з 14.06.2021 року оплата праці ОСОБА_1 проводилася на підставі статті 170 КЗпП України в розмірі його попереднього середнього заробітку.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 посилається на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині невизнання недійсним розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 11.06.2021 року № 1214, яким припинили дію розпорядження від 20.05.2021 року № 1026 з 14.06.2021 року та недоплати заробітної плати в розмірі 183 369,81 грн та ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким скасувати розпорядження АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 11.06.2021 року № 1214, яким припинили дію розпорядження від 20.05.2021 року № 1026 з 14.06.2021 року та стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату в розмірі 183 369,81 грн без врахування податків та обов`язкових платежів.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що у зв`язку з безпідставним оголошенням позивачу простою в роботі, він не отримував від відповідача належної йому заробітної плати, яку отримував би у тому випадку, якби не перебував на простої. У зв`язку з оголошеним позивачу простою, відповідач зобов`язаний доплатити йому заробітну плату за час вимушеного прогулу, обумовленого незаконним простоєм. Таким чином, позивачу через незаконно встановлений простій не доплачується належний розмір заробітної плати, який він би отримував у тому випадку, якби не перебував на простої, а крім того, за період з 14.06.2021 року він отримує неправильно розраховану заробітну плату. Так, на думку скаржника, судом першої інстанції не враховано, що середній заробіток позивачу з 14.06.2021 року був розрахований за травень та квітень 2021 року, але оскільки позивач в дані місяці перебував у простої, тому місяці для розрахунку середнього заробітку повинні бути лютий 2020 року та березень 2020 року, а саме, до оголошення простою позивачу. Тому для розрахунку середнього заробітку травень та квітень 2021 року повинні виключатися з розрахункового періоду. За таких обставин, розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 11.06.2021 року № 1214 підлягає скасуванню, як таке, що привело до того, що скаржник не отримує належний розмір заробітної плати, який мав би отримувати за звичайних умов. Крім того, відповідач повинен доплатити недоплачений розмір заробітної плати, розмір якого за лютий 2021 року по вересень 2022 року становить 183 369,81 грн.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача, а рішення суду першої інстанції без змін. Представник відповідача зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції були в повному обсязі досліджені матеріали справи, враховані доводи сторін та їх правові обґрунтування, правильно застосовані норми матеріального та дотримані норми процесуального права, що в підсумку свідчить про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та відсутність підстав для його скасування в апеляційному порядку.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив її відхилити.

Представник Первинної профспілкової організації Незалежна профспілка гірників України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. 

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 з 06.02.2004 року працює на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», де з 08.10.2012 року переведений водієм автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89л) цеху пасажирського автотранспорту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я позивача.

01 лютого 2021 року Розпорядженням № 249 було припинено дію розпорядження №667 від 03.04.2020 року щодо простою за межами підприємства для проходження періодичного медичного огляду водію автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89л) спеціалізовані автотранспортні засоби автоколони № 10 автотранспортного управління, транспортного департаменту ОСОБА_1 , що також підтверджується Розпорядженням №260 від 01 лютого 2021 року. Дні для проходження медичного огляду 02 лютого 2021 року по 04 лютого 2021 року (Розпорядження №249, 260 від 01.02.2021 року).

Після цього, Розпорядженням Автотранспортного управління Транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» «Про простої в цеху» №286 від 05 лютого 2021 року, у зв`язку зі змінами умов праці, спричинених попереджувальними заходами, пов`язаними з розповсюдженням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARA-СоV-2» та Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID -19)» було вирішено: 1. Встановити простій працівнику автотранспортного управління, транспортного департаменту відповідно до Додатку 1 до даного розпорядження; 1.1. встановити початок простою з 09 год. 00 хв. 05.02.2021 року водію автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89л) спеціалізовані автотранспортні засоби автоколони № 10 автотранспортного управління, транспортного департаменту ОСОБА_1 ; 2. У період простою звільнити ОСОБА_1 згідно п.1 цього розпорядження від обов`язку бути присутнім на підприємстві; 3. Оплату часу простою ОСОБА_1 згідно з п.1 цього розпорядження здійснювати з розрахунку не нижче від двох третин встановленого працівникові окладу згідно законодавства України; 4. Начальнику автоколони №10 автотранспортного управління: 4.1) Відновити роботу та забезпечити явку ОСОБА_1 , згідно з п. 1 цього розпорядження на робочі місця для виконання робіт по закінченню простою в строки, зазначені в Додатку №1; 4.2) Зміст даного розпорядження довести до відома ОСОБА_1 .

Тобто, простій Позивача не був скасований, а був призупинений для проходження медичного огляду та поновлений 05 лютого 2021 року.

30 квітня 2021 року Наказом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №349 ОСОБА_1 перевили з 01 серпня 2021 року на багаторівневу окладну систему оплати праці, що також підтверджується повідомленням №8 від 21.05.2021 року та актом від 21.05.2021 року (Наказ від 30 квітня 2021 року №349,повідомлення №8 від 21.05.2021 року та акт від 21.05.2021 року). Позивач написав пояснення, згідно з яким не згоден від переведення його на даний вид оплати праці.

Розпорядженням №1025 від 20.05.2021 року припинено дію розпорядження №286 від 05.02.2021 року «Про простої в цеху», згідно якого з 21.05.2021 року припинено дію розпорядження по автотранспортному управлінню №286 від 05.02.2021 року «Про простої в цеху» у відношенні водія автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89М) спеціалізовані автотранспортні засоби автоколони №10 автотранспортного управління, транспортного департаменту ОСОБА_1 . Згідно даного Розпорядження, дія розпорядження №286 від 05.02.2021 року припинено у зв`язку з виробничою необхідністю.

20 травня 2021 року Розпорядженням №1026 «Про простої в цеху» поновлено простій щодо позивача, починаючи з 07 год. 00 хв. 24 травня 2021 року.

Тобто, однією датою, а саме 20 травня 2021 року, позивачу припинено та встановлено простій з 24.05.2021 року.

Згідно з довідкою міжрайонної Металургійної МСЕК від 14.11.2019 року (довідка №616194 серія 12 ААБ), ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидкої допомоги, У-2,89л) спеціалізовані автотранспортні засоби автоколони №1 автотранспортного управління, з першого листопада 2019 року, повторно, було визнано особою з третьою групою інвалідності безстроково. За висновком МСЕК про умови та характер праці ОСОБА_1 протипоказана важка фізична праця з психоемоційним навантаженням.

Відповідно до карти умов праці від 20.07.2015 року водія автотранспортних засобів (швидкої допомоги У-2,890л) гігієнічної оцінки умови і характер праці відносяться до III класу 2 ступеню. Робоче місце має в наявності 2 фактори 2 ступеню, а саме: робоча поза - знаходження у вимушеній позі понад 25%; емоційна та інтелектуальна напруга - відповідальність за безпеку інших осіб.

У відповідності до медичної довідки про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника №86 від 04.02.2021 року виданої медичним центром ПП «СтілСервіс», згідно висновку комісії, ОСОБА_1 не придатний до роботи за професією водія автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидкої допомоги, У-2,89л), та були надані рекомендації щодо працевлаштування поза важкої фізичної праці, психоемоційного навантаження, тривалих відряджень, нічних змін згідно висновку МСЕК від 14.11.2019 року.

Розпорядженням від 11.06.2021 року №1214 про виконання рекомендацій висновку медичної довідки МСЕК відносно ОСОБА_1 припинено з 14.06.2021 року дію розпорядження від 20.05.2021 року №1026 «Про простої в цеху» та зобов`язано начальника автоколони № 10 автотранспортного управління транспортного департаменту ОСОБА_3 не допускати до роботи водія автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89М) спеціалізовані автотранспортні засоби автоколони №10 автотранспортного управління ОСОБА_1 , починаючи з 14.06.2021 року. Крім того, зобов`язано, запропонувати ОСОБА_1 переведення на іншу роботу, на наявні вакантні робочі місця на підприємстві, які відповідно до висновків МСЕК та комісії медичного центру ПП «СтілСервіс» відповідають стану його здоров`я та робота на яких не протипоказана Морякову М.І. За період невиконання ОСОБА_1 роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку встановленою невідповідністю його стану здоров`я, який не дозволяє йому виконувати роботи в існуючих умовах за професією, оплату здійснювати із збереженням середнього заробітку.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивачем оскаржується рішення суду першої інстанції лише в частині відмови в визнанні недійсним розпорядження начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 11.06.2021 року та невиплати недоплаченого розміру заробітної плати, а тому в іншій частині судове рішення апеляційний судом не переглядається.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. 

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивоване тим, що розпорядженням начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 1214 від 11.06.2021 року ОСОБА_1 законно було відсторонено з 14.06.2021 року від протипоказаної йому медичними висновками роботи до моменту переведення його на більш легку роботу, яка не протипоказана ОСОБА_1 . При цьому, починаючи з 14.06.2021 року оплата праці ОСОБА_1 проводилася на підставі статті 170 КЗпП України в розмірі його попереднього середнього заробітку. За таких обставин суд першої інстанції не взяв до уваги наданий представником позивача розрахунок середньої заробітної плати за період з 14 червня 2021 року по 12 липня 2022 року.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає матеріалам справи, є правильним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Згідно зі статтею 34 КЗпП України простій – це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені, за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19) від 17 березня 2020 року №530-ХІ, внесено зміни до частини 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», згідно з якими карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин.

Відповідно до частини першої статті 113 КЗпП України, із змінами, внесеними Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), що набув чинності 2 квітня 2020 року, час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати, у тому числі у випадку виплати за період вимушеного прогулу та переведенням працівників на іншу легшу нижче оплачувану роботу за станом здоров`я, встановлений Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року.

Відповідно до розділу ІІ вказаної постанови, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Розділу ІІІ Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац 2 пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу ІІІ Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період.

Згідно з п.п.«б» пункту 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Зі змісту довідки № 811/15/1-848 від 12.05.2022 року випливає, що заробітна плата ОСОБА_1 розрахована відповідно до вимог Порядку № 100, та, відповідно, середній заробіток позивача за лютий і березень 2020 року становить: середньогодинний заробіток – 52,35 грн, середньоденний заробіток – 418,80 грн, середньомісячний заробіток – 8 585,40 грн.

Відповідно до довідки ПАТ «АрселорМітта Кривий Ріг» за вих. №811-15/1-848 від 12.05.2022 року, яка міститься у матеріалах справи ОСОБА_1 нарахована заробітна плата за лютий 2021 року у розмірі 7 014,30 грн (134 год.), за березень 2021 року у розмірі 9 213,60 грн (176 год.), за квітень 2021 року у розмірі 9 161,25 грн (175 год.), за травень 2021 року у розмірі 5 863,20 грн (112 год.) та за червень 2021 року у розмірі 3 769,20 грн (72 год.), що становить 35 021,65 грн, з яких виплачено 27 888,30 грн.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в період з лютого 2021 року по 14 червня 2021 року кількість робочих годин за які підлягає стягненню компенсація за час вимушеного прогулу становила 669 годин, тому з урахуванням середньогодинного доходу (52,35 грн) розмір заробітної плати, яка підлягала виплаті за вказаний період становить 35 021,65 грн.

А тому, в даному випадку, враховуючи визнання недійсними розпоряджень АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 249 від 01 лютого 2021 року, № 286 від 05 лютого 2021 року, № 1025 від 20 травня 2021 року та № 1026 від 20 травня 2021 року, а також, приймаючи до уваги сплачені відповідачем суми заробітної плати за період простою в розмірі 27 888,30 грн, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 недоплаченої заробітної плати за час простою не з вини працівника в розмірі 7 133,35 грн за період з 01 лютого 2021 року по 14 червня 2021 року.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про скасування розпорядження начальника автотранспортного управління ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 11 червня 2012 року № 1214 «Про виконання рекомендацій висновку медичної довідки МСЕК відносно ОСОБА_1 », апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про охорону праці» працівника, який за станом здоров`я відповідно до медичного висновку потребує надання легшої роботи, роботодавець повинен перевести за згодою працівника на таку роботу на термін, зазначений у медичному висновку, і у разі потреби встановити скорочений робочий день та організувати проведення навчання працівника з набуття іншої професії відповідно до законодавства.

Статтею 170 КЗпП України передбачено, що працівників, які потребують за станом здоров`я надання легшої роботи, роботодавець повинен перевести, за їх згодою, на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку. При переведенні за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу за працівниками зберігається попередній середній заробіток протягом двох тижнів з дня переведення, а у випадках, передбачених законодавством України, попередній середній заробіток зберігається на весь час виконання нижчеоплачуваної роботи або надається матеріальне забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Так, розпорядженням від 11.06.2021 року №1214 про виконання рекомендацій висновку медичної довідки МСЕК відносно ОСОБА_1 припинено з 14.06.2021 року дію розпорядження від 20.05.2021 року №1026 «Про простої в цеху» та зобов`язано начальника автоколони № 10 автотранспортного управління транспортного департаменту ОСОБА_3 не допускати до роботи водія автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89М) спеціалізовані автотранспортні засоби автоколони № 10 автотранспортного управління ОСОБА_1 , починаючи з 14.06.2021 року. Крім того, зобов`язано, запропонувати ОСОБА_1 переведення на іншу роботу, на наявні вакантні робочі місця на підприємстві, які відповідно до висновків МСЕК та комісії медичного центру ПП «СтілСервіс» відповідають стану його здоров`я та робота на яких не протипоказана ОСОБА_1 . За період невиконання ОСОБА_1 роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку з встановленою невідповідністю його стану здоров`я, який не дозволяє йому виконувати роботи в існуючих умовах за професією, оплату здійснювати із збереженням середнього заробітку.

Аналізуючи підстави вищезазначеного розпорядження, судом першої інстанції було враховано, що прийняття такого розпорядження було обґрунтовано необхідністю виконання рекомендацій висновку медичної довідки МСЕК щодо ОСОБА_1 . При цьому, ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі, позивач не спростовує та не заперечує законність спірного розпорядження з позиції необхідності виконання рекомендацій висновку медичної довідки МСЕК та норм статті 6 Закону України «Про охорону праці», статей 46, 169, частини 1 статті 170 КЗпП України, пункту 3.6 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом МОЗ України від 21.05.2007 року № 246.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції стосовно того, що на підставі медичних висновків та показань, а також того факту, що ОСОБА_1 відмовився від переведення на легшу роботу, ОСОБА_1 було законно відсторонено з 14.06.2021 року від протипоказаної йому медичними висновками роботи до моменту переведення його на більш легку роботу, яка йому не протипоказана. 

Більш того, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги наданий представником позивача розрахунок заробітної плати за період з 14 червня 2021 року по 12 липня 2022 року, оскільки розпорядженням начальника АТУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 1214 від 11 червня 2021 року ОСОБА_1 законно було відсторонено з 14.06.2021 року від протипоказаної йому медичними висновками роботи до моменту переведення його на більш легку роботу, яка не протипоказана ОСОБА_1 . При цьому, починаючи з 14 червня 2021 року оплата праці ОСОБА_1 проводилася на підставі статті 170 КЗпП України в розмірі його попереднього середнього заробітку.

Апеляційний суд також вважає безпідставним наданий позивачем розрахунок недосплаченої заробітної плати в розмірі 170 554,48 грн.

Так, згідно зі статтею 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати. Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

В графі «Утримано» довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» № 811-15/1-853 від 13 травня 2022 року та табуляграмах ОСОБА_1 за лютий-травень 2022 року відображено таке розшифрування: утримання на суму 40 739,11 грн (в тому числі податок на доходи фізичних осіб – 36 079,92 грн; військовий збір – 3 004,46 грн; профспілкові внески – 1 654,73 грн); авансові платежі на суму 129 815,37 грн (в тому числі відпускні, 13-а зарплата та інші – 54 253,66 грн, а також виплата за рішенням суду середнього заробітку 35 620,35 грн; аванс – 33 273,71 грн; перерахована згідно виконавчого провадження на користь позивача моральна шкода – 42 288,00 грн).

Отже, з загальної суми 170 554,48 грн графи «Утримано», яку позивач просить для стягнення, - 129 815,37 грн вже були безпосередньо отримані в цей період ОСОБА_1 на свій банківських рахунок, та 40 739,11 грн обов`язкових податків (ПДФО, військовий збір) та профспілкових внесків, які позивач згідно з чинним законодавством має сплачувати самостійно (кошти були перераховані до бюджету та профспілці).

Таким чином, доводи позивача стосовно того, що недоплата заробітної плати дорівнює сумі графи «Утримано» довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вих. № 811-15/1-853 від 13.05.2022 року та табуляграм ОСОБА_1 за лютий-травень 2022 року є необґрунтованими. 

Інші доводи апеляційної скарги також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                                                                О.О.Тимченко

Судді:                                                                        О.А. Мірута

                                                                               Я.В. Хейло

Повне судове рішення складено 01 березня 2023 року.

Головуючий                                                                 О.О. Тимченко