Постанова
Іменем України 
16 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 740/1512/21
провадження № 51-1799 км 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                          ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
засудженого                                                           ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого       ОСОБА_6 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2022 року у кримінальному провадженні № 12021270300000133 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нова Слобода Путивльського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 червня       2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_6  на користь ОСОБА_7 5 628 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вказаним вироком вирішено питання щодо судових витрат та долі речових доказів.
Вказане кримінальне провадження розглянуто із застосуванням положень                          ч. 3 ст. 349 КПК України.
Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 18 лютого            2021 року приблизно о 13:00, перебуваючи поблизу домогосподарства № 14 по        вул. Ніжинозерська у м. Ніжині Чернігівської області, діючи умисно, повторно, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , у якої відкрито вирвав з рук жіночу сумку, у якій знаходилися особисті речі, документи, мобільний телефон та грошові кошти, після чого з місця вчинення злочину зник. Своїми діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1 470 грн.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2022 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 червня 2021 року - без зміни.
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. На обґрунтування своїх вимог вказує про істотне порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та його особі. Зокрема, наголошує, що він подавав до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки отримав повістку з воєнкомату для проходження медичного огляду. Однак апеляційний суд не з`ясував поважність причин його відсутності під час апеляційного розгляду та не перевірив чи дійсно у нього не було можливості прибути до зали судових засідань апеляційного суду. Крім того, зазначає, що призначене йому покарання є занадто суворим, а тому просить звільнити його від відбування такого покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України. Зауважує, що неодноразово намагався з`ясувати з потерпілою розмір відшкодування заподіяного збитку, однак завданий збиток не сплатив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Також звертає увагу, що він визнав вину та розкаявся у вчиненому злочині, характеризується позитивно, працює, має на утриманні дружину та малолітнього сина, у вихованні якого бажає приймати активну участь, а тому просить не позбавляти його сім`ю годувальника.
Від учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу засудженого не надходило.
Позиції інших учасників судового провадження 
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав касаційну скаргу, просив її задовольнити, а також просив застосувати щодо нього положення ст. 69 КК України. Прокурор  ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення касаційної скарги, просила ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви суду
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Висновки суду про доведеність винуватості  ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, й правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі засудженим не оспорюються, а тому в касаційному порядку не перевіряються.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 вказує, що апеляційний суд не з`ясував поважність причин його відсутності під час апеляційного розгляду та не перевірив чи дійсно у нього не було можливості прибути до зали судових засідань апеляційного суду.
Зауважує, що він отримав повістку з воєнкомату для проходження медичного огляду, у зв`язку з чим подавав до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи. Незважаючи на це апеляційний суд переглянув вирок місцевого суду за його апеляційною скаргою у його відсутність, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Колегія суддів погоджується з такими доводами касаційної скарги засудженого з огляду на наступне.
Нормами ч. 1 ст. 21 КПК України регламентовано, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Як визначено ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.
Після виконання дій, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, і вирішення клопотань суддя-доповідач у необхідному обсязі доповідає зміст оскарженого судового рішення, доводи учасників судового провадження, викладені в апеляційних скаргах та запереченнях, і з`ясовує, чи підтримують свої апеляційні скарги особи, які їх подали. Для висловлення доводів, а також у судових дебатах першій надається слово особі, яка подала апеляційну скаргу. Якщо апеляційні скарги подали обидві сторони кримінального провадження, першим висловлює доводи обвинувачений. Після цього слово надається іншим учасникам судового провадження.
При цьому, ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.
Крім того, положеннями ч. 1 ст. 406 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.
Однак, на переконання колегії суддів, під час розгляду кримінального провадження в порядку апеляційної процедури апеляційний суд вказаних вимог закону не дотримався.
Так, ухвалою судді Чернігівського апеляційного суду від 09 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 червня            2021 року, а ухвалою судді від 09 серпня 2021 року закінчено підготовку та призначено на 02 вересня 2021 року о 13:15 апеляційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за його апеляційною скаргою.
У подальшому апеляційний розгляд зазначеного кримінального провадження неодноразово відкладався за клопотанням ОСОБА_6 , у тому числі у зв`язку з його хворобою.
Крім того, апеляційний розгляд, який був призначений на 19 травня 2022 року, також відкладено на 03 червня 2022 року за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку з отриманням ним повістки з ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої ОСОБА_6 належно з`явитися до відповідного РТЦК та СП 17 травня 2022 року.
Відповідно до супровідного листа від 20 травня 2022 року за підписом судді-доповідача повідомлення про відкладення апеляційного розгляду направлені учасникам судового провадження (а. с. 131).
Однак будь-яких відомостей про отримання такого повідомлення учасниками судового провадження, у тому числі й обвинуваченим ОСОБА_6 , а також даних щодо їхньої обізнаності про дату, час і місце апеляційного розгляду (зворотні поштові повідомлення, телефонограми, довідки тощо), матеріали кримінального провадження не містять.
Разом з тим, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 подав до апеляційного суду нове клопотання про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку з його призовом на захист держави. При цьому на підтвердження зазначених обставин до свого клопотання долучив копію повістки з ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вказане клопотання надіслано обвинуваченим поштовим зв`язком та прийнято апеляційним судом відповідно до штампа 02 червня 2022 року об 11:40, а в подальшому долучено до матеріалів кримінального провадження (а. с. 132).
При цьому, в матеріалах кримінального провадження міститься клопотання прокурора ОСОБА_8 , датоване 03 червня 2022 року, про розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 у порядку письмового провадження.
Як зазначив у своїй ухвалі апеляційний суд, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином.        У зв`язку з чим, керуючись ч. 1 ст. 406 КПК України, апеляційний суд розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_6 .
Таким чином, фактично не маючи підтверджень про обізнаність учасників кримінального провадження про дату та час апеляційного розгляду, за наявності клопотання ОСОБА_6 про відкладення апеляційного розгляду, апеляційний суд здійснив апеляційний розгляд за відсутності учасників кримінального провадження, чим порушив вимоги кримінального процесуального закону, а саме ст. 405 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційний суд у даному випадку не дотримався принципу доступу до правосуддя, чим порушив право обвинуваченого на захист та право на справедливий розгляд кримінального провадження в суді.
Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України при вирішенні питання про наявність зазначених у частині 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала апеляційного суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для її скасування з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно усунути вказані порушення, належним чином виконати всі вимоги процесуального закону, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги засудженого, надати на них вмотивовану та вичерпну відповідь та постановити законне й обґрунтоване судове рішення.
З огляду на встановленні судом касаційної інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів позбавлена можливості надати відповіді на інші доводи засудженого про суворість призначеного покарання, застосування щодо нього положень ст. 69 КК України та ст. 75 КК України, оскільки аналогічні доводи зазначені ним і в апеляційній скарзі, а тому такі доводи мають бути предметом перевірки під час нового апеляційного розгляду.
З урахуванням наведеного касаційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Разом з тим, як визначено ч. 3 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції розглядає питання про обрання запобіжного заходу під час скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останнього разу вироком Гуляйпільского районного суду Запорізької області від 07 травня 2015 року за ч. 3      ст. 185, ч. 2 ст. 289, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Судимість за вказані злочини у встановленому законом порядку не знята та не погашена.
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.
При цьому ОСОБА_6 систематично не з`являвся до суду апеляційної інстанції, що перешкодило апеляційному суду провести апеляційний розгляд за його апеляційною скаргою у розумні строки.
Враховуючи, що аналогічна поведінка засудженого призвела до неодноразового відкладення судового засідання і під час касаційного розгляду, а проведення такого стало можливим виключно у зв`язку із затриманням ОСОБА_6 в порядку виконання вироку, колегія суддів вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 03 червня 2022 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 433 КПК України обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, терміном до             16 квітня 2023 року включно.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                          ОСОБА_3