ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/926/23 Справа № 205/3317/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, - 
В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2021 року ОСОБА_2   звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався не те, що 09 серпня 2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб. Від спільного шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ним та ОСОБА_1 був розірваний рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2014 року. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_3 з ОСОБА_1 знову почали проживати разом однією сім`єю, вести спільне господарство, разом виховувати дитину без реєстрації шлюбу. У результаті спільного проживання ОСОБА_2 із ОСОБА_1 у них народився ще один спільний син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 07 травня 2019 року ОСОБА_2 перестав проживати з ОСОБА_1 разом однією сім`єю. Діти за взаємною згодою залишились проживати з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі виконавчого листа №200/12080/14-ц виданого 30 травня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська з нього на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їхнього сина, ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей його віку, починаючи з 17 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі судового наказу №200/8237/19, виданого 03 червня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська з позивача на користь ОСОБА_1  стягуються аліменти на утримання їхнього сина,  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Тобто, на двох дітей він сплачує у загальному розмірі 1/2 частину свого заробітку (доходу). Позивач звертає увагу на те, що ним у нотаріуса написано заяву, в якій він зобов`язується приймати участь у додаткових витратах на дітей. Позивач зазначає, що він наразі проживає разом зі своєю непрацездатною матір`ю –  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою:  АДРЕСА_2 , яка є пенсіонером, однак, отримує маленьку пенсію і він постійно допомагає їй матеріально. Позивач  ОСОБА_2 вважає, що розмір стягнутих з нього аліментів більший ніж це передбачено законом та більший ніж необхідно для дітей відповідного віку, отже, такий розмір аліментів значно погіршує матеріальне становище позивача. На підставі викладеного  ОСОБА_2 просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виконавчого листа № 200/12080/14-ц, виданого 30 травня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська та судового наказу № 200/8237/19, виданого 03 червня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, з 1/4 частини заробітку (доходу) на 1/3 частину заробітку (доходу) на двох дітей всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року відмовлено в повному обсязі у задоволені позовних вимог  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Судові витрати віднесено на рахунок позивача.
Не погодившись з рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року, позивач ОСОБА_2 звернувся з апеляційною та просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у справі залишено без змін.
З апеляційною  скаргою на рішення  Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року звернулася відповідач  ОСОБА_1  та просила  рішення суду від 30 червня 2022 року змінити шляхом виключення з другого речення першого абзацу розділу IV рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у справі №205/3317/21 “Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин” послання суду “Від сумісного подружнього життя мають двох малолітніх дітей...”, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. В іншій частині рішення суду просила залишити залишити без змін. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду від 30 червня 2022 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.
Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених СК України.
Звернувшись до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська у квітні 2021 року позивач ОСОБА_2 у позовній заяві, посилався не те, що 09 серпня 2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб. Від спільного шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між ним та ОСОБА_1 був розірваний рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2014 року. Після розірвання шлюбу, з відповідачем знову почали проживати разом однією сім`єю, вести спільне господарство, разом виховувати дитину без реєстрації шлюбу. У результаті спільного проживання з відповідачем у них народився ще один спільний син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 07 травня 2019 року перестали проживати разом з відповідачем однією сім`єю. Діти за взаємною згодою залишились проживати з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі виконавчого листа №200/12080/14-ц виданого 30 травня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська з нього на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їхнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей його віку, починаючи з 17 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі судового наказу №200/8237/19, виданого 03 червня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська з позивача на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їхнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Тобто, на двох дітей він сплачує у загальному розмірі 1/2 частину свого заробітку (доходу). Позивач звертає увагу на те, що ним у нотаріуса написано заяву, в якій він зобов`язується приймати участь у додаткових витратах на дітей. Позивач зазначає, що він наразі проживає разом зі своєю непрацездатною матір`ю – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , яка є пенсіонером, однак, отримує маленьку пенсію і він постійно допомагає їй матеріально. Позивач ОСОБА_2 вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів більший ніж це передбачено законом та більший ніж необхідно для дітей відповідного віку, отже, такий розмір аліментів значно погіршує матеріальне становище позивача, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду. На підставі викладеного  ОСОБА_2 просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виконавчого листа № 200/12080/14-ц, виданого 30 травня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська та судового наказу № 200/8237/19, виданого 03 червня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, з 1/4 частини заробітку (доходу) на 1/3 частину заробітку (доходу) на двох дітей всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (т.1 а.с.1-5).
Судом встановлено, що позивач має статус фізичної особи–підприємця, у зв`язку із чим є зареєстрованим Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 14 трвня 2012 року та взятий на податковий облік у ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Шевченківська ДПІ з 16 травня 2012 року.
Матеріалами справи підтверджено, що на підставі виконавчого листа № 200/12080/14-ц, виданого 30 травня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їхнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей його віку, починаючи з 17 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Матеріалами справи також підтверджено, що підставою судового наказу № 200/8237/19, виданого 03 червня 2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їхнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріалами справи, зокрема підтверджено, що з моменту стягнення судом аліментів (2019 рік) рівень доходу позивача протягом 2020 року не зменшився, а навпаки збільшився, що не може свідчити про погіршення його матеріального стану.
Згідно пенсійного посвідчення мати позивача має статус пенсіонера з 2011 року, а відтак обставини на які посилається позивач як на погіршення матеріального стану, існували на час визначення та стягнення з нього у 2019 році аліментів у відповідному розмірі.
Позивачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували, як цього вимагають положення ст. 192 СК України, з часу визначення розміру аліментів судом,  зміни його матеріального або сімейного стану, що повинно враховуватись судом при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів. Вказані зміни мають реально відбуватись і підлягають доказуванню, оскільки є визначальними для зміни (зменшення) розміру аліментів
Отже, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції правильно посилався на їх недоведеність належними та допустимими доказами.
У рішенні Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року  суд вказав, що “Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 2008 року по 24 вересня 2014 року. Від сумісного подружнього життя мають двох малолітніх дітей, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають із відповідачем”.
В апеляційній скарзі на рішення  Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року  відповідач  ОСОБА_1   просила  рішення суду від 30 червня 2022 року змінити шляхом виключення з другого речення першого абзацу розділу IV рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року у справі №205/3317/21 “Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин” посилання суду “Від сумісного подружнього життя мають двох малолітніх дітей...”
Зазначення в тексті рішенні суду першої інстанції те, що “Від сумісного подружнього життя мають двох малолітніх дітей...”, не стосувалося саме предмету спору та доказування у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
Доводи апеляційної скарги стосовно неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі  ОСОБА_1 не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 червня 2022 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 26 січня 2023 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова