ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року 
м. Київ

cправа №  914/736/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий, Волковицька Н.О., Случ О.В.
за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І.
та представників
позивача: не з`явились
відповідача: не з`явились
третіх осіб: не з`явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області
на постанову   Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2022
у справі   №   914/736/21
за позовом   Спільного комунального підприємства "Архітектурно - планувальне бюро об`єднаних громад"
до   Львівської районної ради Львівської області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1.   Пустомитівська міська рада Львівського району Львівської області; 2. Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області; 3.   Підберізцівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області; 4. Оброшинська сільська рада Пустомитівського району Львівської області; 5. Мурованська сільська рада територіальної громади Львівського району Львівської області; 6. Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області; 7. Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області; 8. Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області; 9. Щирецька селищна рада Львівського району Львівської області
про   визнання незаконним та скасування рішення
В С Т А Н О В И В:
Спільне комунальне підприємство "Архітектурно - планувальне бюро об`єднаних громад" (далі - СКП "Архітектурно - планувальне бюро об`єднаних громад", позивач) звернулось до суду з позовом до Львівської районної ради Львівської області (далі - Рада, відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення Ради № 74 від 05.03.2021 «Про скасування рішення Пустомитівської районної ради № 880 від 20.11.2020 «Про передачу КП «Архітектурно-планувальне бюро об`єднаних громад» Пустомитівської районної ради майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад Пустомитівського району в оперативне управління та комунальну власність» (далі - спірне рішення).
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не наділений правом скасовувати своє рішення індивідуальної дії, яке на момент скасування вже виконано та на його підставі вже виникли відповідні правовідносини, пов`язані з реалізацією суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.05.2022   у позові відмовлено.
Суд першої інстанції погодився з тим, що відповідач не має право скасовувати власні рішення індивідуальної дії у разі їх виконання та виникнення внаслідок цього в осіб суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів. Однак у даному випадку рішення Пустомитівської районної ради №   880 від 20.11.2020 не є повністю виконаним, а отже ще не вичерпало своєї дії. Так, позивач не зареєстрував за собою право оперативного управління на передане майно у встановленому законом порядку та не передав 100% часток в статутному капіталі в комунальну власність ОТГ Пустомитівського району.   У зв`язку з чим спірне рішення відповідача є правомірним.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 (колегія суддів у складі: Галушко Н.А. - головуючий, Желік М.Б., Орищин Г.В.) рішення суду першої інстанції скасовано. Позовні вимоги задоволені. Визнано незаконним та скасовано спірне рішення відповідача.
Апеляційний суд встановив, що рішенням Пустомитівської райради від 20.11.2020 №   880 «Про передачу КП «Архітектурно-планувальне бюро» Пустомитівської районної ради майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад Пустомитівського району, в оперативне управління та комунальну власність», зокрема: (1) передано в оперативне управління та комунальну власність КП «Архітектурно-планувальне бюро» майно, що перебуває у спільній власності територіальних громад Пустомитівського району, а саме: адміністративний будинок за адресою: Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 35; приміщення гаражів за адресою: Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 35а; адміністративний будинок за адресою: Львівська область, м. Пустомити, вул. Шевченка, 3; адміністративний будинок за адресою: Львівська область, м. Пустомити, вул. Кандиби, 3, два автомобілі Skoda Rapid Active; (2) передано частку в статутному фонді КП «Архітектурно-планувальне бюро», що становить 100%, в комунальну власність ОТГ Пустомитівського району.
На виконання зазначеного рішення Пустомитівської райради та акта приймання-передачі нерухомого майна від 25.11.2020 за КП «Архітектурно-планувальне бюро» державним реєстратором 30.11.2020 проведено державну реєстрацію права комунальної власності на вищезазначене нерухоме майно. Також було проведено перереєстрацію на позивача двох вищевказаних транспортних засобів.
30.11.2020 відбулось засідання засновників КП «Архітектурно-планувальне бюро», в якому взяли участь ті сільські ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області (далі - ОТГ Пустомитівського району), які прийняли рішення про вступ до складу засновників підприємства. На вказаному засіданні були прийняті рішення: (1) виступити засновниками підприємства Давидівській, Оброшинській Солонківській та Підберізцівській сільським радам об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області; (2) розподілити статутний капітал КП «Архітектурно-планувальне бюро» між засновниками по 25% кожному; (3) змінити назву КП «Архітектурно-планувальне бюро» на СКП «Архітектурно-планувальне бюро об`єднаних громад» та затверджено нову редакцію Статуту позивача.
Рішенням відповідача №16 від 11.12.2020 створено Львівську районну раду та розпочато процедуру реорганізації Пустомитівської районної ради Львівської області (далі - Пустомитівська райрада), Львівська районна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Пустомитівської райради.
05.03.2021 Львівська райрада прийняла спірне рішення, мотивуючи його тим що рішення Пустомитівської райради №880 від 20.11.2020 прийнято з порушенням чинного законодавства.
Апеляційний суд констатував    можливість скасування органом місцевого самоврядування власного   рішення у разі дотримання сукупності умов: відсутності факту виконання рішення, що скасовується; не виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин. Однак апеляційним судом встановлено, що на момент прийняття спірного рішення за позивачем на праві комунальної власності було зареєстровано нерухоме майно, тобто виникло право власності останнього на це майно, а також перереєстровано транспортні засоби; Давидівська, Оброшинська Солонківська та Підберізцівська сільські ради ОТГ Пустомитівського району виступили засновниками позивача та розподілили статутний капітал останнього.
Отже, вже відбулося виконання рішення Пустомитівської райради № 880 від 20.11.2020 та виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів осіб та позивач не надавав згоди щодо їх зміни чи припинення. Таким чином, оскаржуване рішення прийнято відповідачем не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені   Конституцією   та законами України.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, Пустомитівська міська рада Львівського району Львівської області (далі - скаржник) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Скаржником вмотивовано подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України. 
Скаржник зазначає, що апеляційний суд неправильно застосував ст. 144 Конституції України, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», без урахування висновків щодо застосування цих норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №   521/17710/15-а, Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №910/15058/18. Так, рішення Пустомитівської райради № 880 від 20.11.2020 повністю не виконано та, відповідно, ще не вичерпало своєї дії, а отже може бути скасовано органом місцевого самоврядування (відповідачем). При цьому позивач, як комунальне підприємство, взагалі не може бути суб`єктом права комунальної власності та не може набути жодних суб`єктивних прав щодо права комунальної власності на майно, передане йому згаданим рішенням Пустомитівської райради. Тобто жодних правовідносин, пов`язаних з реалізацією суб`єктивних прав позивача, не виникло, оскільки на праві оперативного управління спірне майно за позивачем не зареєстровано.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.11.2022 відкрито провадження за касаційною скаргою з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу до 09.12.2022.
12.12.2022 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, надісланий поштою 08.12.2022, в якому останній погоджується з висновками апеляційного суду про відсутність у відповідача повноважень на прийняття спірного рішення, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін.
Заслухавши доповідь головуючого судді, переглянувши в касаційному порядку постанову апеляційного суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.
Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд констатує, що головним питанням даного спору є те, чи відбулося виконання рішення Пустомитівської райради №880 від 20.11.2020 та виникнення у зв`язку з таким виконанням правовідносин, пов`язаних з реалізацією суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів позивача.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що такого виконання не відбулося, посилаючись на те, що позивач зареєстрував лише право комунальної власності, проте не зареєстрував право оперативного управління спірним майном та не відбулася передача 100% частки в статутному капіталі позивача в комунальну власність ОТГ Пустомитівського району.
Суд апеляційної інстанції навпаки констатував, що виконання рішення Пустомитівської райради №880 від 20.11.2020 мало місце. Так, майно, яке було предметом цього рішення, передано позивачу, останній здійснив державну реєстрацію права власності на це майно, а сільські ради ОТГ Пустомитівського району стали співзасновниками позивача.
Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду та зазначає про таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі   статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Згідно з частиною 10   статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції   або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.
Водночас у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
Цей принцип знайшов своє відображення й у   статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.
Конституційний Суд України у рішенні № 7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.
Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.
Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: відсутність факту виконання рішення, що скасовується; відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.
Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №521/17710/15-а, якою керувався суд апеляційної інстанції.
Ураховуючи, що рішення Пустомитівської райради №880 від 20.11.2020 є ненормативним правовим актом одноразового застосування, виконання якого відбулося, а саме позивач зареєстрував за собою у встановленому порядку право власності на передане на підставі вказаного рішення майно, а територіальні громади ОТГ Пустомитівського району стали засновниками СКП «Архітектурно-планувальне бюро об`єднаних громад», це рішення не може бути в подальшому скасоване органом місцевого самоврядування.
На підставі наведеного Верховний Суд вважає правильним висновок суду апеляційної інстанцій про те, що на підставі рішення Пустомитівської райради №880 від 20.11.2020 виникли правовідносини, пов`язані із реалізацією суб`єктивного права позивача на набуття речових прав на майно, а також із реалізацією суб`єктивних прав територіальних громад ОТГ Пустомитівського району, а тому спірне рішення прийнято Радою не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на встановлені у даній справі фактичні обставини, які свідчать про проведення виконання рішення органу місцевого самоврядування, висновки суду апеляційної інстанції   не суперечать правовим висновкам Великої Палати   Верховного Суду, викладеним в постанові від 20.09.2018 у справі №521/17710/15-а, як і Верховного Суду в постанові від 14.01.2020 у справі №910/15058/18, про неврахування яких зазначає скаржник у касаційній скарзі, а навпаки, відповідають таким висновкам.
Верховний Суд зазначає, що скаржник, посилаючись на невідповідність висновків апеляційного суду про застосування норм права правовим висновкам Верховного суду, у тексті касаційної скарги наводить фактичні обставини справи та висловлює свою незгоду зі здійсненою апеляційним судом оцінкою фактичних обставин справи, спонукаючи Верховний Суд   втрутитися   у фактичну складову судового рішення шляхом надання додаткової оцінки та переоцінки обставинам справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції в силу положень статті 300 ГПК України.
Відповідно до положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи про порушення норм матеріального права не отримали підтвердження, Верховний Суд, переглянувши судове рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що оскаржувана постанова ухвалена із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування немає.
Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК України необхідно покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області залишити без задоволення.
Постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 у справі  №   914/736/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                   Могил С.К.   
Судді:                                                                                          Волковицька Н.О.
                                                                                            Случ О.В.