КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/9440/2022
справа №367/6515/21
 
ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року                                                                                           м.Київ 
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою адвоката Полянської Світлани Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 липня 2022 року, постановлену під головуванням судді Мерзлого Л.В.,
у справі за заявою адвоката Кишені Володимира Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Берези Яни Олександрівни, ОСОБА_1 , Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Тарнавської Світлани Володимирівни, треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського округу Шурпінов Василь Іванович, приватний нотаріус Ірпінського міського округу Луб`яніченко Алла Василівна, приватний нотаріус Ірпінського міського округу Шех Ксенія Григорівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування удаваним, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, визнання недійсним договорів купівлі-продажу, визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора, зобов`язання вчинити дії,-
 
встановив:
 
У липні 2022 року адвокат Кишеня В.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову.
Вимоги заяви мотивує тим, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа №367/6515/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Берези Яни Олександрівни, ОСОБА_1 , Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Тарнавської Світлани Володимирівни, треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського округу Шурпінов Василь Іванович, приватний нотаріус Ірпінського міського округу Луб`яніченко Алла Василівна, приватний нотаріус Ірпінського міського округу Шех Ксенія Григорівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання договору дарування удаваним, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна, визнання недійсним договорів купівлі-продажу, визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора, зобов`язання вчинити дії.
Вказує, що підставою позову є визнання недійсними договорів купівлі-продажу вказаних житлового будинку та земельної ділянки, вважав, що відповідач може розпорядитися цим майном, відчуживши його на користь третіх осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.
Вказує, що ОСОБА_1 25 серпня 2021 року зареєстровано земельну ділянку площею 0,1439 га за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер земельної ділянки 3210800000:01:024:0021, яка включає в себе земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3210800000:01:024:0126, на яку раніше було накладено арешт.
Мотивуючи наведеним, просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1439 га за адресою АДРЕСА_1 ; кадастровий номер земельної ділянки 3210800000:01:024:0021.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 липня 2022 року заяву адвоката Кишені В.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1439 га за адресою АДРЕСА_1 ; кадастровий номер земельної ділянки 3210800000:01:024:0021.
Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Полянською С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
Уважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, прийнятою з неправильним застосуванням норм матеріального та порушення процесуального права.
Вказує, що суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, не довів та не перевірив обставини, що мають значення для справи.
Вказує, що суд встановив те, що ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 липня 2021 року накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 236306532108 та земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 52344583210 кадастровий номер: 3210800000:01:024:0126. Звертає увагу, що застосовані вказаною ухвалою заходи забезпечення позову були скасовані ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 червня 2022 року, яка набрала законної сили 24 червня 2022 року.
Посилається на порушення судом першої та інстанції принцип пропорційності та диспозитивності цивільного судочинства.
Посилається на відсутність обґрунтованих ризиків відчуження та невиконання рішення суду.
Посилається на порушення принципу пропорційності та адекватності, вказує, що арешт накладено на земельну ділянку, яка не є предметом спору, окрім того вартість земельної ділянки значно перевищує ціну позову.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
В судовому засіданні адвокат Полянська С.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , доводи апеляційної скарги підтримала, просила суд її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.
Адвокат Кишеня В.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, які з`явились у судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до частини 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Задовольнивши заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому вказав, що заявником наведено обгрунтовані доводи про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Колегією суддів установлено.
31 серпня 2021 року ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом у якому просить суд:
-          встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу;
-          визнати договір дарування ј частини житлового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер 3210800000:01:024:0126) площею 0,044 (га.) АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Шурпіновим В.І., удаваним та визнати його договором купівлі-продажу;
-          визнати ј частину житлового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер 3210800000:01:024:0126) площею 0,044 (га.) за АДРЕСА_1 , та Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;
-          визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/8 частки житлового будинку та земельної ділянки (кадастровий номер 3210800000:01:024:0126) площею 0,022 га за АДРЕСА_1 ;
-          визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 з усіма наявними на ньому надвірними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і посвідчений 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Шех К.Г., зареєстровано в реєстрі за №1773;
-          визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер 3210800000:01:024:0126 за адресою АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і посвідчений 07 квітня 2021 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Луб`яніченко А.В., зареєстровано в реєстрі за №337;
-          визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Тарнавської Світлани Володимирівни (Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області, Київська обл.) індексний номер рішення: 57056676 про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 ;
-          визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Тарнавської Світлани Володимирівни (Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області, Київська обл.) індексний номер рішення: 58122584 про закриття об`єкта нерухомого майна;
-          визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Берези Яни Олександрівни (Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області, Київська обл.), індексний номер рішення: 58244505, про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 ;
-          зобов`язати державного реєстратора вчинити дії щодо поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які були скасовані на підставі оспорюваного рішення № 58244505, а саме: поновити запит про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованого на підставі договору купівлі-продажу Ѕ частки житлового будинку від 21.11.2017 року (том 1 а.с.2-17).
У липні 2022 року адвокат Кишеня В.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1439 га за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 3210800000:01:024:0021 (том 2 а.с.203-209)
З даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №272058645 від 27 серпня 2021 року убачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 3210800000:01:024:0021, площею 0,1439 га належить ОСОБА_1 (а.с.том 1 а.с.73).
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.
Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема,  накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що "конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача".
При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний із позовною вимогою, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).
Разом з цим, з матеріалів справи установлено, що предметом спору зокрема є земельна ділянка площею 0,044 га з кадастровим номером 3210800000:01:024:0126.
Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник вказав, що ОСОБА_1 25 серпня 2021 року зареєстрував земельну ділянку прощею 0,1439 га за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер земельної ділянки 3210800000:01:024:0021, яка включає в себе земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 523445832108, кадастровий номер: 3210800000:01:024:0126.
Заявником при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову не підтверджено того, що земельна ділянка з кадастровим номером 3210800000:01:024:0021 включає в себе земельну ділянку з кадастровим номером 3210800000:01:024:0126 та не доведено адекватності такого заходу забезпечення позову.
Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що земельна ділянка, на яку заявник просить накласти арешт, не є предметом розгляду у цій справі.
Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Відтак, накладення необґрунтованого арешту та перешкоджання ОСОБА_1 мирно володіти та розпоряджатися своїм майном буде порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим.
Відповідно до статті 376 ЦПК України неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390  ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Полянської Світлани Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
 
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 07 липня 2022 року скасувати, та ухвалити нову судове рішення, яким в задоволенні заяви адвоката Кишені Володимира Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 28 грудня 2022  року.
 
Суддя-доповідач                                                   Н.В. Поліщук

Судді                                                                                   А.М. Андрієнко

В.В. Соколова