П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 р.	м.Одеса	Справа № 400/3876/22	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Димерлія О.О.
суддів  Зуєвої Л.Є. ,  Коваля М.П. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року у справі №400/3876/22 про повернення позовної заяви

У С Т А Н О В И В:
08.08.2022 року ОСОБА_1 (далі – позивач, скаржник) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП області» від 06.03.2022 року №430 в частині застосування до капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області «Про звільнення ОСОБА_1 зі служби» від 06.03.2022 року №195 о/с;
- поновити капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції на службі в поліції. 
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 року у справі №400/3876/22 визнано неповажними підстави пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду. 
Позовну заяву залишено без руху на підставі ч.1 ст.123 КАС України у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. Запропоновано позивачу надати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску такого строку.
На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, 31 серпня 2022 року ОСОБА_1 подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій вказав, що у період з лютого по серпень 2022 року на території Миколаївської області та м. Миколаєва відбувались бойові дії майже кожного дня. Дані обставини фактично ізолюють мешканців м. Миколаєва, у тому числі позивача, від звичного способу життя, у зв`язку з чим реалізація та виконання останнім процесуальних прав та обов`язків є ускладненою.
Також, ОСОБА_1 зазначав, що у наведений період на території м. Миколаєва більшість офісів адвокатів були зачинені, яке у свою чергу завадило позивачу на отримання правничої допомоги для підготовки позовної заяви та у повній мірі скористатися правом на доступ до суду. Зазначені обставини, на думку позивача, є поважними та мають бути враховані судом.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року у справі №400/3876/22 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто, на підставі п.9 ч.4 ст.169 КАС України, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Ухвалюючи означене судове рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з 06.03.2022 року позивач не був позбавлений можливості дізнатися про причини не допуску останнього до виконання службових обов`язків.
При цьому, більше чотирьох місяців, не з`являючись на роботу, позивач так і не звернувся з будь-яким запитом до відповідача з приводу надання інформації щодо можливості подальшого проходження ним служби, а також не вчинив дій, спрямованих на отримання професійної правничої допомоги.
Ураховуючи, що позивачем не наведено та не надано доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування приписів п.9 ч.4 ст.169 КАС України.
Не погоджуючись із означеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій зазначено, що окружним адміністративним судом порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.
Як слідує зі змісту апеляційної скарги, обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник уважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви у даній справі є помилковим. 
Скаржник звертає увагу апеляційного суду на те, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, позивачем була подана заява про поновлення строку звернення до суду. 
Так, заява мотивовано тим, що на час звернення до суду з даним позовом позивач не був ознайомлений з оскаржуваним наказом «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП області» №430 від 06.03.2022 року. Крім того, із наказом «Про звільнення ОСОБА_1 зі служби» №195 о/с від 06.03.2022 року позивач ознайомлений за наслідками отримання відповіді на адвокатський запит – 26.07.2022 року.
Разом з цим, в якості поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач, серед іншого, посилалася на введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року, та проведення бойових дій на території м. Миколаєва і області, що, на його погляд, є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до представника (адвоката) на отримання правової допомоги та в подальшому до суду із позовом.
В силу приписів частини 2 статті 312 КАС України розгляд справи здійснюється судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту установлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як установлено апеляційний судом, що наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 06.03.2022 року за №195/о/с, на підставі приписів п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції, з 06 березня 2022 року звільнено зі служби в поліції.(а.с.54)
Підставою для прийняття вище вказаного наказу слугував наказ ГУНП в Миколаївській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП області» від 06.03.2022 року №430.
19.07.2022 року адвокатом ОСОБА_2 на адресу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області скеровано адвокатський запит, у якому представник позивача просила надати інформацію та копії належним чином засвідчених наступних документів, зокрема:
- на підставі якого документу (наказу) інспектора СРПП ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 не допускають до виконання службових обов`язків;
- копію наказу про проведення службового розслідування відносно інспектора СРПП ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 ;
- копію висновку дисциплінарної комісії за результатами службового розслідування відносно інспектора СРПП ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП капітана поліції Вашуріна Д.О..(а.с.51)
25.07.2022 року на адресу представника позивача - адвоката Бердникової К.О., ГУНП в Миколаївській області скеровано Лист за №61/аз105/14-2022 року, у якому, серед іншого, повідомлено про те, що з 06.03.2022 року, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 06.03.2022 року за №195/о/с, капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
Поряд з цим, зазначено про те, що надати копії матеріалів службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Миколаївській області від 06.03.2022 року за №429, щодо можливого порушення службової дисципліни з боку окремих працівників поліції, а саме відсутності на службі з 24.02.2022 року без поважних причин ОСОБА_1 не надається можливим, оскільки в результаті обвалу стелі в приміщенні адміністративної будівлі Головного управління, внаслідок військової агресії російської федерації, документи суттєво пошкодились та відновленню не підлягають.
До вказаного Листа, Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області додано копію наказу від 06.03.2022 року за №195/о/с.(а.с.52-53) 
Частиною 1 статті 122 КАС України установлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Враховуючи те, що предметом оскарження є накази Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 06.03.2022 року №430 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП області», та від 06.03.2022 року №195 о/с про звільнення позивача з публічної служби, суд попередньої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до спірних правовідносин спеціального місячного строку звернення до суду, установленого ч. 5 ст. 122 КАС України.
Перебігу такого строку починається з моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення незважаючи на проміжок часу, який минув до моменту фактичної реалізації такого рішення.
Положеннями ч. 1,2 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. 
При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, зокрема у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Так, відповідно до встановлених у справі обставин підставою для повернення позовної заяви слугував висновок суду попередньої інстанції про пропуск позивачем строку для звернення до адміністративного суду з цим позовом. 
Суд першої інстанції зазначив про відсутність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску установленого процесуальним законом строку звернення до суду у цій категорії спорів.
У свою чергу, оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 
1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк;
2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 
3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 
4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: 
- тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.
У цій справі, ухвалюючи спірне судове рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції поверхнево підійшов до вирішення порушеного позивачем питання про поновлення строку звернення до суду, обмежившись лише загальним висновком про не наведення обставин, які об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 звернутись до суду починаючи з 06.03.2022 року. 
Водночас, такий висновок окружного адміністративного суду не відповідає дійсності.
Дослідження змісту як заяви, наданої на усунення недоліків поданого позову, так і апеляційної скарги, доводить, що позивач чітко та послідовно вказав обставини, які, за його позицією, унеможливили своєчасне звернення до суду. 
Такими обставинами позивач вважав введення на всій території України воєнного стану, місце місцезнаходження заявника, проведення на відповідній території бойових дій, що перешкоджало у реалізації своєчасного звернення до суду. При цьому, позивач вказував на отримання спірного наказу про звільнення зі служби лише - 26.07.2022 року.
У постанові від 28 листопада 2022 року по справі №140/11951/21 Верховний Суд також вказував, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема:
- територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; 
- місце проживання (місцезнаходження) заявника; 
- ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу;
- тривалість самого процесуального строку та часу, який минув із дати завершення процесуального строку; 
- наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; 
- поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.
Проте, мотивувальна частина ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року у справі №400/3876/22, в порушення вимог пункту 3 частини першої статті 248 КАС України, не містить жодного обґрунтування того, чому суд першої інстанції визнав неповажними, саме наведені ОСОБА_1 у заяві, причини пропуску строку звернення до суду.
Зі змісту спірного судового рішення слідує, що в такому рішенні фактично було продубльовано висновки суду першої інстанції, наведені в ухвалі Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 року у справі №400/3876/22 про залишення позовної заяви без руху.
Разом з цим, колегія суддів вказує, що у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 року на всій території Україні введено воєнний стан, дію якого наразі продовжено з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. 
У разі, якщо особа посилається на такі обставини, у суду виникає обов`язок надати їм належну правову оцінку з наведенням належного мотивування прийнятності чи неприйнятності таких доводів, виходячи з доказів, наданих на їх підтвердження.
Також, судова колегія зауважує, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Крім того, за позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22, протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Конституційний Суд України у Рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року зазначив, що частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. 
Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене. 
Таким чином, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 6-зп від 25 листопада 1997 року Головним обов`язком держави, згідно зі статтею 3 Конституції України, є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (стаття 8 Конституції України).
Вказані обставини у сукупності свідчать, що в даному конкретному випадку, ухвалюючи судове рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції не надав правової оцінки підставам пропуску строку звернення до суду, які ОСОБА_1 навів як поважні. 
За таких обставин, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, передчасно повернув позовну заяву, не оцінивши усі наведені скаржником обставини, з якими позивач пов`язував пропуск строку звернення до суду.
Вказане призвело до того, що фактично клопотання скаржника не було розглянуто, а викладеним в ньому доводам належна оцінка не надана, внаслідок чого було обмежено право позивача доступу до суду.
За таких обставин, суд попередньої інстанції дійшов помилкового, передчасного висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та про наявність підстав для застосування пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За наведеного вище правового регулювання, на переконання суду апеляційної інстанції, ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року у справі №400/3876/22 про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, оскільки судом попередньої інстанції порушено норми процесуального права.
Повноваження суду апеляційної скарги за наслідками розгляду апеляційної скарги визначено у приписах статті 312 КАС України.
Так, згідно із частиною 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд до суду першої інстанції.
У відповідності до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Ураховуючи вище викладене, у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, відповідно до приписів ч. 3 ст. 312, 320 КАС України, оскаржувана ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року у справі №400/3876/22 про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.
Керуючись ст. 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 року у справі №400/3876/22 про повернення позовної заяви - скасувати.
Справу №400/3876/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Зуєва Л.Є.    Коваль М.П.