ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року	Львів	Справа № 454/4154/21 пров. № А/857/14253/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                      Святецького В.В., 
суддів                                                            Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
          з участю секретаря судового засідання      Приступи Р.Л.,           

          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 вересня 2022 року у справі № 454/4154/22 (головуючий суддя Адамович М.Я.,  м. Сокаль Львівської області)  за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

           28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України у Львівській області, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену рядовим поліції СРПП відділення поліції № 2 Червоноградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області Олегом Голівим, серії БАБ №0733534 від 22 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, провадження у справі про адміністративного правопорушення – закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
          Рішенням від14 вересня 2022 року Сокальський районний суд Львівської області у задоволенні позову відмовив. 
          Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим. 
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що жодної постанови Сокальський районний суд Львівської області 28.04.2021 щодо ОСОБА_1 не виносив та не позбавляв позивача права керувати транспортним засобом.
Окрім того, в момент зупинки працівниками поліції позивач мав при собі посвідчення водія. У червні 2021 року у зв`язку із закінченням терміну дії талону на тимчасове керування транспортним засобом та через відсутність постанови суду, яка набрала законної сили, працівники поліції повернули йому посвідчення водія, яке раніше було вилучене. 
Таким чином, потягом майже пів року ОСОБА_1 керував автомобілем, маючи при собі посвідчення водія, оскільки вважався таким, що не позбавлений права керування. Тому, на думку позивача, він не порушив п. 2.1а ПДР України, у зв`язку з чим  відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 216 КУпАП. 
З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
ГУ НП України у Львівській області правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить задовольнити їх в повному обсязі. 
Представник відповідача в судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що в силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.  
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення  з таких підстав. 
          Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №0733534 від 22 жовтня 2021 року на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн за ч. 4  ст. 126 КУпАП  за те, що 22.10.2021 він біля 09.20 год. на автодорозі сполучення м. Сокаль - с. Горбків керував автомобілем марки ,,ВАЗ 2107”, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Сокальського районного суду Львівської області від 28.04.2021, чим порушив п.2.4.а  Правил дорожнього руху  України.
          Не погодившись з постановою відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач оскаржив її до суду.
          Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 було відомо про ухвалення 08.04.2021 Сокальським районним судом Львівської області постанови про позбавлення його права керування транспортними засобами.
          Оскаржуючи дану постанову, позивач був заінтересований в результаті розгляду такої, а його легковажне ставлення до розгляду справи Львівським апеляційним судом не виправдовує вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4  ст. 126 КУпАП.
          Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне. 
Частиною 2  статті 19 Конституції України  визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
          Відповідно до частини першої  статті 2 КАС України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Згідно пункту 2.1 а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
          Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
          Відповідно до  статті 245 КУпАП  завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
          Статтею 280 КУпАП  встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
          Згідно зі  статтею 251 КУпАП  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
          За змістом статті 317 КУпАП  постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції,          Згідно зі статтею 317-1 КУпАП, якою доповнено Кодекс згідно із  Законом № 1231-IX від 16.02.2021, що набрав чинності 17.03.2021, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
          Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
          Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому  статтею 265-1  цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.
          У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.
          Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
          Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідальність за частиною 4 статті 126 КУпАП настає у випадку, якщо особа керувала транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
          Суд першої інстанції встановив, що згідно заяви та витягу зі сторінки електронної пошти представник   ОСОБА_1 – адвокат Семенюк Р.А. просив відкласти розгляд справи № 454/1150/21, яка призначена на 07.10.2021, у зв`язку з його перебуванням на лікарняному в період з 28.09.2021 по 11.10.2021 (діагноз Cоvіd-19).
          З витягу з інтернет-сторінки, станом на 25.10.2021 у відомостях про справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП  в графі «стадія розгляду» в Сокальському районному суді Львівської області зазначено, що така направлена до апеляційного суду, а у відомостях у Львівському апеляційному суді в графі «стадія розгляду» зазначено, що така призначена на 07.10.2021 о 10.00 год.
          Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень колегія суддів вбачає, що  07 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді  Белени А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за № 454/1150/21  (провадження № 33/811/627/21)   про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Семенюка Б.І. на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 08 квітня 2021 року, постановив апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Сколівського районного суду Львівської області від 08 квітня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за  ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.
          При цьому апеляційний суд визнав безальтернативним адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції  ч.1 ст. 130 КУпАП.
          Частиною 10 статті 294 КУпАП визначено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
          Таким чином, постанова судді Сколівського районного суду Львівської області від 08 квітня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за  ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно якої на ОСОБА_1  накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, набрала законної сили 07 жовтня 2021 року.
          Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом 22 жовтня 2021 року, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Сокальського районного суду Львівської області від 08.04.2021, яка набрала законної сили 07.10.2021, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
          При цьому, наявність у ОСОБА_1 на час зупинення працівниками поліції 22.10.2021 посвідчення водія не спростовує правомірність оскарженої постанови відповідача, позаяк частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
          Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, передбачена частиною 1 статті 126 КУпАП.  
          Помилкове зазначення в оскарженій постанові відповідача дати винесення постанови Сокальського районного суду Львівської області ,,28.04.2021”  а не ,,08.04.2021” не спростовує факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП. 
          Колегія суддів визнає також слушними доводи суду першої інстанції про те, що оскаржуючи постанову Сокальського районного суду Львівської області від 08.04.2021, позивач був заінтересований в результаті розгляду такої, а його легковажне ставлення до розгляду справи Львівським апеляційним судом, не виправдовує вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4  ст. 126 КУпАП. 
          Наведені обставини спростовують доводи апеляційних скарг про невідповідність висновків суду першої інстанції  фактичним обставинам, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг. 
Інші, зазначені відповідачами в апеляційних скаргах обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
          Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційних скарг їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.     

Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Сокальського районного суду Львівської області від 14 вересня 2022 року у справі № 454/4154/22– без змін. 
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 28.12.2022.