справа № 759/5864/20
головуючий у суді І інстанції Сенько М.Ф.
провадження № 22-ц/824/2711/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України 
 
15 березня 2023 року                                                           м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Мостової Г.І., 
суддів Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,
за участі секретаря судового засідання: Сердюк К.О., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року 
у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни, особи: стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції», -
в с т а н о в и в :
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О., у якій просила суд:
визнати незаконними дії приватного виконавця Фесик М.О. щодо накладання арешту на кошти з заробітної плати, які обліковуються на рахунку НОМЕР_1 в КРД AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ»;
скасувати постанову приватного виконавця Фесик М.О. про накладення арешту на кошти, які обліковуються на рахунку НОМЕР_1 в КРД AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».
Скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «ДІСІЕС Україна» та отримує заробітну плату на картку НОМЕР_1 в КРД AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», що підтверджується довідкою від 08 липня 2022 року № УТП00000010.
Постановою приватного виконавця Фесик М.О. від 07 липня 2022 року накладено арешт на кошти, які обліковуються на вказаному рахунку.
13 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця Фесик М.О. із заявою про зняття арешту з коштів, але 14 липня 2022 року отримала відмову у задоволенні її заяви.
 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року скаргу боржника ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірною відмову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. щодо зняття арешту на кошти, що розміщені на зарплатному рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в КРД AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», який накладений у виконавчому провадженні НОМЕР_3 на підставі постанови від 07 липня 2022 року.
Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. зняти арешт з коштів, що розміщені на зарплатному рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в КРД AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», що накладений у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 на підставі постанови від 07 липня 2022 року.
Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_1 надала приватному виконавцю документи на підтвердження того, що арешт накладено на кошти, які є її заробітною платою і розміщені на рахунку призначеному для зарахування заробітної плати, тому відмова приватного виконавця у скасуванні арешту на ці кошти суперечить пункту 1 частини 4 статті 59 Закону, тобто є незаконною.
 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рахунки на які нараховується заробітна плата, нормативно не визначені як рахунки із спеціальним режимом використання, вказані рахунки є звичайними поточними рахунками та банківське законодавство не містить визначення такого виду рахунків як «зарплатний», що у свою чергу дає підстави для висновку про відсутність обмежень для накладення арешту на кошти на таких рахунків.
Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), відповідно посилання боржника на неможливість отримувати заробітну плату є необґрунтованими.
Арешт на кошти боржника накладено у межах вчинення виконавчих дій, які спрямовані на примусове стягнення з боржника боргового зобов`язання, оскільки за вищевикладених обставин рахунок, що відкритий в АТ «Райффайзен банк Аваль», не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на які накладено заборону, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втрачають свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набувають статусу вкладу.
У доданій до заяви про зняття арешту історії по картковому рахунку містяться платежі, які не є зарахуваннями заробітної плати.
Указана інформація спростовує те, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення, та доводить, що вказаний рахунок не є рахунком зі спеціальним призначенням і використовується боржником як звичайний рахунок фізичної особи.
Із тексту постанови про арешт коштів боржника № НОМЕР_3 від 0 липня 2022 року вбачається, що приватний виконавець визначила банківським установам порядок її виконання, із застереженням щодо накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом та які належать боржнику. Однак АТ «Райффайзен банк Аваль», на який вимогами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 виконав. Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 березня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за Договором № CL -178135 від 18 березня 2019 у розмірі 104 664 грн 70 коп. та судові витрати у розмірі 2 102 грн. Указане рішення набрало законної сили 20 квітня 2021 року (а.с. 61-62).
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 березня 2022 року замінено сторону стягувача з АТ «Кредобанк» (ЄДРПОУ: 09807862) на ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» (код ЄДРПОУ: 37356981) у справі за позовом АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа № 759/5864/20) (а.с. 130-131).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. від 07 липня 2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа № 759/5864/20 виданий 23 червня 2021 року (а.с. 145-146).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. від 07 липня 2022 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 759/5864/20 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.
Відповідно до довідки від 13 липня 2022 року, яка видана Шевченківським відділенням № 11 АТ «Райффайзен Банк Аваль», 21 серпня 2019 року ОСОБА_1 відкрито в АТ «Райффайзен Банк Аваль» зарплатний рахунок №  НОМЕР_1 , який не пов`язаний з підприємницькою діяльністю (а.с. 136).
ОСОБА_1 працює в ТОВ «ДІСІЕС Україна» з 27 серпня 2019 року. На теперішній час займає посаду оператора пральних машин. Заробітну плату отримує на зарплатну картку №  НОМЕР_1 в КРД АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується довідкою від 08 липня 2022 року, виданою ТОВ «ДІСІЕС Україна» (а.с. 137). 
Листом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. від 14 липня 2022 року повідомлено ОСОБА_1 , що у день надання цієї відповіді до приватного виконавця не надходило документів із банків, у яких би зазначалося про наявність у ОСОБА_1 рахунків із цільовим призначенням. Тому арештовані на рахунку кошти не відносяться до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання (а.с. 142-143).
Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Частинами 1, 2 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Тобто умовою для звернення стягнення на грошові кошти, які складають заробітну плату, у межах виконавчого провадження, є відсутність інших коштів та/або об`єктів для стягнення.
Відсутність таких коштів та/або об`єктів для стягнення має бути встановлена виконавцем під час здійснення виконання рішення суду.
Однак, докази на підтвердження того, що приватним виконавцем у межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 вчинений розшук майна, транспорту та грошових коштів (не заробітна плата) на інших рахунках у банках, інших фінансових установах, на які можна звернути стягнення, - у матеріалах справи відсутні. 
Крім цього, апеляційний суд також враховує, що  частинами 1, 2 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:
у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;
за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.
Тобто виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника за наявності умов, які передбачені частиною 1 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», а також із дотриманням граничного розміру - не більше 20 відсотків заробітної плати за іншими видами стягнень.
У зв`язку з цим, апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що на рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, арешт не накладається.
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього Закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.
Оскільки граничний розмір відрахувань із заробітної плати становить 20 відсотків у рахунок погашення боргу за виконавчим документом, то інша частина доходів у вигляді заробітної плати є власністю боржника - ОСОБА_1 , на які згідно із законом не допускається звернення стягнення, та призначені як джерело єдиного існування боржника, а тому накладання арешту приватним виконавцем на такі грошові кошти є протиправним, що порушує права та інтереси боржника.
Зазначене надавало приватному виконавцю визначені законом (відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі повідомлення боржника) підстави для зняття арешту із грошових коштів у частині, на яку не допускається звернення стягнення (80 %), що знаходяться на такому рахунку. Однак, приватний виконавець протиправно відмовив у задоволенні скарги боржника, про що письмово повідомив ОСОБА_1 у листі від 14 липня 2022 року, що свідчить про неправомірну бездіяльність приватного виконавця щодо не зняття арешту з грошових коштів, які знаходяться на спірному картковому рахунку.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки дії приватного виконавця є незаконними в частині накладення арешту на 100 % коштів із заробітної плати, які обліковуються на рахунку, замість дозволеного законом граничного розміру стягнення - 20 %.
Також апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_1 у її скарзі просила суд: 
визнати незаконними дії приватного виконавця Фесик М.О. щодо накладання арешту на кошти з заробітної плати, які обліковуються на рахунку НОМЕР_1 в КРД AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ»;
скасувати постанову приватного виконавця Фесик М.О. про накладення арешту на кошти, які обліковуються на рахунку НОМЕР_1 в КРД AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».
Однак, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, дійшовши висновку про наявність підстав для її задоволення, постановив: 
визнати неправомірною відмову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. щодо зняття арешту на кошти, що розміщені на зарплатному рахунку ОСОБА_1 №   НОМЕР_1 в КРД AT«РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», який накладений у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 на підставі постанови від 07 липня 2022 року;
обов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. зняти арешт з коштів, що розміщені на зарплатному рахунку ОСОБА_1 №  НОМЕР_1 в КРД AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», що накладений у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 на підставі постанови від 07 липня 2022 року.
З указаного вбачається, що суд першої інстанції розглянув скаргу ОСОБА_1 поза межами вимог такої скарги.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. підлягає частковому задоволенню, а ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни задовольнити частково.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 вересня 2022 року скасувати  з ухваленням нового судового рішення.
Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик Марії Олексіївни, - задовольнити частково.
Визнати незаконними дії приватного виконавця Фесик Марії Олексіївни щодо накладання арешту на 100 % коштів із заробітної плати, які обліковуються на рахунку НОМЕР_1 в КРД AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».
Скасувати постанову приватного виконавця Фесик Марії Олексіївни про накладення арешту на кошти, які обліковуються на рахунку НОМЕР_1 у КРД AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.   
 
Головуючий                                                                    Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                         Р.В. Березовенко
 
                                                                                          О.Ф. Лапчевська