УХВАЛА

16 січня 2023 року 
м. Київ
справа № 560/11789/21
адміністративне провадження № К/990/949/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради, за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішень та розпорядження,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Кам`янець-Подільської міської ради, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії Кам`янець-Подільської міської ради VIII скликання від 16 червня 2021 року №20/11 «Про затвердження Положення про конкурс на посаду керівника закладу загальної освіти Кам`янець-Подільської міської ради»; визнати протиправним та скасувати розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови від 05 липня 2021 року за № 389-р «Про створення конкурсної комісії для проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника Кам`янець-Подільського ліцею»; визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з проведення конкурсу на заміщення вакантної посади керівника Кам`янець-Подільського ліцею «Про затвердження результатів та визначення переможця конкурсного відбору на посаду керівника Кам`янець-Подільського ліцею», оформлене протоколом № 5 засідання комісії від 06 серпня 2021 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року, у позові відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат. 
03 січня 2023 року ОСОБА_1 повторно надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення ними норм процесуального права. Заявник, посилаючись на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, просить скасувати оскаржені судові рішення та задовольнити позов.
Предметом спору у цій справі є правомірність рішення міської ради, розпорядження міської голови та рішення, прийнятого за результатами конкурсу на заміщення вакантної посади керівника освітнього закладу.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328   цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі ОСОБА_1 послалася на те, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування частини п`ятнадцятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та частин першої, восьмої статті 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту».
Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.
Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.
Проаналізувавши доводи заявника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки ОСОБА_3 , указавши окремі норми законодавства, не навела у касаційній скарзі належної аргументації як саме такий висновок щодо указаних норм впливає на спірні правовідносини, за обставин, установлених судами у цій справі, що мають індивідуальний характер.
Так, вирішуючи спір та відмовляючи в позові , суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили саме з обставин цієї справи та аналізу доказів, наданих на їхнє підтвердження, мотиви щодо оцінки яких і викладено в оскаржених судових рішеннях. Зокрема, судами установлено, що умови проходження конкурсу були однаковими для усіх конкурсантів, а дії конкурсної комісії не містили ознак надання переваги чи створення кращих умов для окремих конкурсантів. Водночас позивач за весь час з моменту оголошення конкурсу до моменту оголошення його результатів, не заперечувала проти складу конкурсної комісії, не вказувала про будь-які ознаки упередженого чи необ`єктивного ставлення та не заявляла відводів членам комісії.
У касаційній скарзі відсутні об`єктивні доводи на спростування висновків судів, а зазначивши про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм частини п`ятнадцятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та частин першої, восьмої статті 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту», заявник не виклала належного обґрунтування їхнього неправильного застосування/не застосування судами. Так, мотиви ОСОБА_1 зводяться до часткового опису обставин справи, аргументів щодо порушення, на її думку, відповідачем регламенту прийняття рішень, з посиланням на порушення процедури затвердження конкурсних тестів, що не є предметом спору у цій справі та свідчить про переоцінку доказів у справі і виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України. 
Суд указує, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
Крім того, питання щодо застосування приписів частини п`ятнадцятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у подібній категорії справ вже неодноразово досліджувалося Верховним Судом, який сформував як відповідні висновки так і правові позитції щодо їхнього застосування, що спростовує аргументи заявника про відсутність таких висновків.  
Отже, у скарзі відсутні обґрунтовані мотиви, за яких суд може відкрити касаційне провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Проста констатація самого факту наявності або відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у справі з подібними правовідносинами не є достатньою підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки норми КАС України вимагають визначення такої норми, щодо якої наявний або відсутній висновок Верховного Суду та викладення обґрунтувань неправильного застосування/ не застосування цієї норми права.
Лише загальні посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, викладеного у постанові за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження. Тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
За таких обставин, Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року в справі №560/11789/21 за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішень та розпорядження повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. 
Суддя                                                                                                               С.А. Уханенко