ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/619/22	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Принцевської Н.М.;
суддів: Аленіна О.Ю., Діброви Г.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В;
Представники сторін: 
від прокуратури - Тунік В.М.;
від Одеської міської ради - Асташенкова О.І.;
від Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесабуд” - Бойко І.О., Никишев А.В.;
від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - Нартова І.О.;
від Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради – не з`явився;
від Державної інспекції архітектури та містобудування України – не з`явився;

розглянувши  апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури             
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2022
по справі №916/619/22
за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Одеської міської ради
до відповідачів:
- Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесабуд”;
-Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради;
- Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради;
за участю третьої особи, яка не заявляє  самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної інспекції архітектури та містобудування України
про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, припинення права на виконання будівельних робіт, визнання незаконним рішення щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, знесення самочинно збудованого об`єкту шляхом приведення земельної ділянки до попереднього стану,
(суддя місцевого господарського суду: Желєзна С.П., Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29), 

           ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.12.2022 заяву  Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» про скасування заходів забезпечення позову задоволено, скасовано  заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 11.04.2022 по справі №916/619/22.
Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2022 у справі №916/619/22 скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні клопотання ТОВ «ОДЕСАБУД» про скасування заходів забезпечення позову.
          На переконання прокурора, ухвала суду від 01.12.2022 не відповідає вимогам чинного законодавства та постановлена з порушенням норм процесуального права, зокрема ст.ст.136, 137, 140, 145 Господарського процсеуального кодексу України.
          Апелянт вказує, що ТОВ «Одесабуд» здійснюється будівництво об`єктів нерухомого майна по вул.Степовій, 38 в м.Одесі без належно затвердженого проекту, з істотними порушеннями будівельних норм і правил та за рахунок земельної ділянки територіальної громад, що не була відведена для цієї мети, тобто має ознаки самочинного будівництва.
Прокурор вважає, що на цей час необхідність вжитих заходів забезпечення позову залишається актуальною, адже невжиття таких заходів надасть можливість ТОВ «Одесабуд» завершити будівництво об`єкта, прийняти його в експлуатацію, зареєструвати право власності на нього або на окремі його частини та здійснювати подальше відчуження новозбудованого нерухомого майна на користь третіх осіб, що призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.
Апелянт зазначає, що скасування заходів забезпечення позову у справі №916/619/22 може ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.
На думку скаржника місцевий господарський суд під час постановлення ухвали від 01.12.2022, приймаючи до уваги лише наведений у клопотанні відповідача про скасування заходів забезпечення позову та належним чином не підтверджений довід про фактичне завершення будівельних робіт на спірному об`єкті містобудування, дійшов помилкового висновку про те, що потреба у забезпеченні відпала.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2022 по справі №916/619/22; призначено розгляд справи на: 30.01.2023 року о 12-30 год.
30.01.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесабуд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи №916/619/22.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 відкладено розгляд справи №№916/619/22 за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2022 на іншу дату; розгляд справи №916/619/22 призначено на: 13.02.2023 року о 12:15 год. 
У зв`язку із перебуванням судді учасника колегії Ярош А.І. у відпустці з 09.02.2023 року по 21.02.2023 року, розпорядженням керівника апарату суду №4 від 10.02.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/619/22. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10.02.2023 року визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя – Принцевська Н.М., судді: Аленін О.Ю., Діброва Г.І.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2023 прийнято справу №916/619/22 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів: Аленіна О.Ю., Діброви Г.І.
В судове засідання з`явились представники учасників справи, які підтримали доводи та вимоги, викладені ними письмово. Представники Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради та Державної інспекції архітектури та містобудування України в судове засідання не з`явились, не повідомивши суд про причини неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Враховуючи викладене, з огляду на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників, які не з`явились, за наявними в ній матеріалами.
За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.  
Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали суду першої інстанції, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до господарського суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю „Одесабуд” (далі по тексту - ТОВ «Одесабуд»), Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради про скасування виданих ТОВ «Одесабуд»     на підставі наказу Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради 11.06.2020 №01-06/161 містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва щодо реконструкції нежитлового приміщення (літ. А, фундаментів літ. А1, А2, Б зі знесенням літери В) без зміни геометричних розмірів фундаментів в плані з улаштуванням додаткових приміщень, під житловий будинок з розміщенням квартир та благоустроєм прилеглої території за адресою: м. Одеса, Малиновський район, вул. Степова, 38; про визнання незаконним та скасування рішення Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради щодо видачі ТОВ «Одесабуд»     дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 012210209929 від 16.02.2021; про припинення права на виконання будівельних робіт за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 38, відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за № ОД 012210209929 від 16.02.2021; зобов`язання ТОВ «Одесабуд»     звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 38, та на якій проводяться будівельні роботи, шляхом демонтажу та знесення за власний рахунок самочинно збудованих об`єктів будівництва, повернення її на користь Одеської міської ради у придатному для використання стані.
Ухвалою суду від 11.04.2022 заява прокурора про вжиття заходів забезпечення позову була задоволена; заборонено ТОВ «Одесабуд» та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам здійснювати будь-які будівельні роботи за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 38, до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.
09.11.2022 до суду від ТОВ «Одесабуд» надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 11.04.2022 по даній справі. 
В обґрунтування поданої заяви відповідачем було наголошено, що запроектований об`єкт містобудування за адресою: м. Одеса, Малиновський район, вул. Степова, 38, повністю завершений, необхідність у виконанні будь-яких додаткових будівельних робіт щодо цього об`єкту відсутня. Таким чином, на думку ТОВ «Одесагаз» дія заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 11.04.2022, є недоцільною.     При цьому, відповідачем було наголошено, що вжиті судом заходи забезпечення позову порушують права третіх осіб – інвесторів, якими було придбано майнові права на квартири у будинку за вказаною вище адресою у зв`язку з неможливістю зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно. 
Посилаючись на викладені вище обставини,     ТОВ «Одесабуд» стверджувало про наявність передбачених ст. 145 Господарського процесуального кодексу України правових підстав для скасування заходів забезпечення позову.
Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.12.2022 заяву  товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» про скасування заходів забезпечення позову задоволено, скасовано  заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 11.04.2022 по справі №916/619/22.
Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що з наданих ТОВ «Одесабуд» доказів вбачається, що будівельні роботи на об`єкті містобудування на момент розгляду заяви завершені, що нівелює доцільність вжитих судом заходів.
При цьому, надані ТОВ «Одесабуд» нотаріально посвідчені заяви свідків та договори купівлі-продажу, судом до уваги не прийняті, оскільки у будь-якому випадку наявність або відсутність доказів порушення прав третіх осіб не може бути підставою для скасування заходів забезпечення позову у порядку, визначеному ст. 145 Господарського процесуального кодексу України.
Господарським судом відхилені доводи прокурора про намагання ТОВ «Одесабуд» завершити будівництво спірного об`єкта та прийняти його в експлуатацію, оскільки прокурором не було доведено взаємозв`язку між наявністю ухвали про вжиття заходів забезпечення позову та неможливістю відповідачу реалізувати право на подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації.
Крім того, господарський суд вказав, що в даному випадку скасування заходів забезпечення позову не може створити умови, за яких буде порушено право позивача на справедливий та ефективний     захист порушених прав, оскільки згідно усталеної судової практики реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Забезпечення позову – це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.
Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Забезпечення позову врегульовано главою 10 Господарського процесуального кодексу України.
Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень ст.  73 Господарського процесуального кодексу України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
Судова колегія зазначає, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Так, згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Так, Південно-західним апеляційним господарським судом встановлено, що заходи забезпечення позову вжито  ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2022 року, якою заяву Заступника керівника Одеської обласної прокуратури (вх. №2-260/22 від 08.04.2022 року) про вжиття заходів забезпечення позову задоволено; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесабуд», м. Одеса та будь-яким іншим юридичним та фізичним особам здійснювати будь-які будівельні роботи за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 38, до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.
Вказана вище ухвала місцевого господарського суду набула законної сили, в установленому процесуальним законодавством порядку не оскаржена зацікавленими особами, не скасована судом вищої інстанції.
Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу, що постановою Південно-західного апеляційного госпдарського суду від 20.09.2022 апеляційну скаргу Першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м.Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.06.2022 року про скасування заходів забезпечення позову у справі № 916/619/22 задоволено, ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.06.2022 року, про скасування заходів забезпечення позову у справі № 916/619/22 скасовано, відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд», м. Одеса від 01.06.2022 вх. №2-397/22 про скасування заходів забезпечення позову, які були застосовані ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2022 року у даній справі.
Таким чином, суд констатує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» повторно звернулось до Господарського суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Одеської області від 11.04.2022 по справі №916/619/22, та відповідна заява була задоволена судом першої інстанції.
Згідно з ч.  1, 4 ст.  145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Проте, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.
Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.
Тобто,  необхідно розмежовувати як окремі юридичні факти "скасування заходів забезпечення" господарським судом, який їх встановив, у зв`язку з тим, що такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала, та "скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення" судом вищої інстанції з підстав її невідповідності нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи.
Аналогічний правовий висновок викладено у п. 29 постанови Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 50/790-43/173, а також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.08.2021 року у справі 910/27779/14.
Тобто, суд вищої інстанції має право скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом першої інстанції лише у разі скасування судового рішення, яким такі заходи вжито, або ж у разі самостійного скасування судом першої інстанції таких заходів, вжитих цим же судом, якщо такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала. В іншому разі (у випадку скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом першої інстанції поза межами апеляційного чи касаційного перегляду судових рішень), місцевий господарський суд, за відсутності зміни обставин, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, підтвердженої належними та допустимими доказами, діє не як "суд, встановлений законом".
Поняття "суд, встановлений законом" стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви № 29458/04 та № 29465/04) і включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" ("Zand v. Austria") Комісія висловила думку, що термін "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]". У деяких випадках він визнавав, що найвищий судовий орган, уповноважений тлумачити закон, міг ухвалювати рішення, яке не було чітко визначене законом. Таке застосування закону, однак, мало винятковий характер, і зазначений суд надав чіткі й вірогідні підстави для такого виняткового відступу від застосування своїх визначених повноважень (рішення ЄСПЛ від 13 травня 2003 року у справі "Хуліо Воу Жиберт та Ель Хогар іля Мода проти Іспанії") ("Julio Bou Gibert and El Hogar Y La Moda J. A. X. A. v. Span").
Так, колегією суддів встановлено, що  за висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, підставою для скасування заходів забезпечення позову є звершення будівництва на об`єкті, що нівелює доцільність вжитих судом заходів. 
Проте факт щавершення будівництва на спірному об`єкті не може бути підставою для скасування раніше вжитих заходів забезпечення позову. Так, за твердженням ТОВ «Одесабуд» будівництва було завершене задовго до вжиття заходів забепечення позову, а відтак і підстави для їх вжиття були відсутні. За таких обставин, відповідач фактично не згодний з раніше вжитими заходами ухвалою суду від 11.04.2022, яка ним оспорена не була.
Апеляційний господарський суд відзначає, що  забезпечення позову  застосовується як гарантія задоволення законних вимог Позивача, а господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів  забезпечення позову,  або  забезпечення позову  перешкоджає належному виконанню судового рішення.
Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням обставин даної справи, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для  задоволення заяви  про скасування заходів забезпечення позову,  вжитих ухвалою господарського суду був передчасним, оскільки ймовірність порушення прав Позивача у разі задоволення позову існує і далі, потреба у забезпеченні позову не відпала, а заявником не було наведено переконливих аргументів про зміну обставин, які спричинили вжиття заходів  забезпечення позову.
Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом першої інстанції та законність і обґрунтованість застосування яких жодним чином не заперечувалось учасниками справи, ухвала про застосування заходів забезпечення позову не оскаржена до суду вищої інстанції, не скасована, рішення у даній справі не ухвалено, Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає про наявність достатніх підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 01.12.2022 року у справі №916/619/22 якою заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд»  про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/619/22 задоволено; скасовано  заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 11.04.2022 по справі №916/619/22.
За вищенаведених обставин, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування застосованих заходів забезпечення позову помилковим та таким, що не відповідає нормам чинного процесуального законодавства, а мотиви та доводи апеляційної скарги, поданої прокурором, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду вказаної вище ухвали у справі №916/619/22.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За вимогами ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі  Заступником керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 01.12.2022 року про скасування заходів забезпечення позову у справі № 916/619/22 не відповідає вимогам процесуального законодавства і є достатні правові підстави для її скасування з відмовою у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» про скасування заходів забезпечення позову по справі №916/619/22.
У зв`язку із скасуванням прийнятої судом першої інстанції ухвали, питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не вирішувалося, так як розгляд спірних вимог по суті не завершено.
Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м.Одеса на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2022 року про скасування заходів забезпечення позову у справі № 916/619/22 - задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.12.2022 року, про скасування заходів забезпечення позову у справі № 916/619/22 - скасувати.
Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд», м. Одеса (№2-1078/22) про скасування заходів забезпечення позову, які були застосовані ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2022 року у справі №916/619/22.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 20.02.2023 року. 

Головуючий суддя: 	          Н.М. Принцевська 	
Судді: 	          О.Ю.Аленін	
 	          Г.І. Діброва