запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/141/23	Головуючий у 1-й інстанції Сидорова М.В.	
Єдиний унікальний №337/1838/22	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       20 січня 2023 року                                         м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Сапожнікової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Сапожнікової Олени Василівни на постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2022 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 15.06.2022 року о 20 год. 18 хв. в м.Запоріжжі на вул.Воронезькій, біля буд.№16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Fiat Uno», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 гривень.
В апеляційній скарзі захисник Сапожнікова О.В. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги мотивувала тим, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, які не були належним чином повідомлені про призначення розгляду справи на 07.11.2022 року. Про результати розгляду справи суд також їх не повідомив.
Крім того, працівниками поліції порушено порядок та послідовність проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. 
Відеозапис не є безперервним і ним доводиться безпідставність зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .
На момент проходження тесту ОСОБА_1 не було надано дозвільних документів на «Alcotest Drager 6820».
Рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості водія у вчиненні адміністративного правопорушення.
Заслухавши захисника Сапожнікову О.В., яка в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновано на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами:
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №067346 від 15.06.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, від пояснень по суті порушення останній відмовився, зі змістом протоколу ознайомився та його копію отримав;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6820, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 0,55 ‰ алкоголю;
- направленням на огляд ОСОБА_1 до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР у зв`язку з виявленням наступних ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, огляд проводився за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результати огляду реакція позитивна 0,55 ‰; 
- роздруківкою результатів приладу " Alcotest Drager 6820", з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу "Alcotest Drager 6820", а результат тестування склав 0,55 ‰, (тест №1163);
З відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, на що ОСОБА_1 надав свою згоду. Пройшовши такий огляд на місці зупинки (запис 20:41) ОСОБА_1 був згодний з його результатами (запис 20:44). При цьому співробітниками поліції ОСОБА_1 також було роз`яснено його право пройти огляд в закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатами огляду. Проте ОСОБА_1 незгоди з результатами огляду не висловлював та бажання пройти огляд в медичному закладі не виявив.
Перед початком огляду ОСОБА_1 було роз`яснено порядок його проведення, надано на огляд цілісності упакування тестувальну трубку, проведено контрольний забір повітря, а надалі безпосередньо тестування ОСОБА_1 з результатом 0,55 ‰, що зафіксовано протоколом тесту №1163, з яким він погодився, підписавши протокол тестування без зауважень.
Крім того, ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що в обідній час він вживав слабоалкогольний напій сидр «Байрактар».
Окрім того, даний огляд проводився за згодою ОСОБА_1 , доказів на підтвердження того, що останній вимагав надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу Drager Alcotest 6820, за допомогою якого проходився огляд на стан сп`яніння, безпосередньо перед проведенням огляду, у матеріалах справи не міститься.
У апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.
Суд критично ставиться до заперечень апеляційної скарги щодо допущеної безперервності відеофіксації вказаних подій. Апеляційний суд при цьому виходив з того, що долученим до матеріалів провадження відеозаписом в достатній мірі об`єктивно зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Наявні в матеріалах справи фрагменти відеозаписів та інші матеріалі справи, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.9 «а» ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами. 
Що стосується доводів апелянта щодо порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, то вони є необґрунтованими зважаючи на таке.
Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що відповідає обстановці; п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; п.1 розділу II: за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; п.20 розділу III: висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
Зазначені вимоги Інструкції дотримані в ході проведення огляду ОСОБА_1 у повній мірі.
Доводи апелянта з приводу того, що зупинка транспортного засобу була неправомірною є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, бо питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки, яка нібито мала місце 15.06.2022 року.
Перевіряючи доводи захисника Сапожнікової О.В. про те, що суд розглянув справу у її та ОСОБА_1 відсутність, тим самим порушив вимоги ст.268 КУпАП, апеляційний суд дійшов наступного.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисник були повідомлені заздалегідь належним чином про час та місце розгляду справи.
До того ж права ОСОБА_1 були поновлені при апеляційному перегляді, інтереси останнього були представлені професійним захисником на підставі договору про надання правничої допомоги від 10.10.2022 року, і жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи адвокатом Сапожніковою О.В. не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
Крім того, законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, бо вони також не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
У зв`язку з наведеним, у суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Сапожнікової Олени Василівни залишити без задоволення. 
Постанову судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2022 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 337/1838/22